Сергій Миколин

Пізнай себе

Поезії

Рівне

Видавець О. Зень

2024

УДК 821.161.2 (477)

М-59

Книга видана в авторській редакції і манері

Сергій Миколин

Пізнай себе : поезії / Сергій Миколин. – Рівне : О. Зень, 2024. – 160 с.

ISBN 978-617-601-487-4

Книга «Пізнай себе» видана для загального вивчення й індивідуального

застосування.

Цей творчий доробок духовно пізнавального спрямування написаний автором

для усвідомлення своєї ролі у цій світобудові і тієї відповідальності всіх за долю

планети; для розуміння себе і суспільних надбань у формуванні світоглядних

надбудов; для створення умов для гармонійного співжиття зі всіма. Ці

дослідження викладені в пізнавально філософському стилі для бачення людиною

себе, своїх можливостей в середовищі людства, природи і всесвіту.

Автор має більше півсотні книг у своєму доробку. Вони написані на одному

подиху за ці десять літ з усвідомленням того, що потреба людства в таких

пізнаннях назріла, у цих умовах, що не дають нам спокою день при дні. Тим паче, що розглянуті деякі позиції для практичного застосування.

УДК 821.161.2 (477)

ISBN 978-617-601-487-4 © Сергій Миколин, 2024

2

Присвячую цю книгу сину Сергію, а ці слова дорученням є до заповіту, чим передаю тобі усі права

на видавництво, розповсюдження

виданих і не виданих книг

з правом передачі повноважень

і цим засвідчую публічно так

волю свою остаточно

при здоров'ї і у свідомості.

С. М.

… тільки добротою ми

здатні пізнавати себе і світ,

бо добродіяння з любові

змінюють нас і все навкруги

СЛОВА ДО ЧИТАЧА

школи дитячі і для дорослих,

Слова, думки, настанови і послання

всюди присутні ЗМІ в упряжці цій

переписую я сюди, добавляючи свої

як і роль застарілих релігій й ідеологій

для себе і для Вас, сестри і брати,

взагалі

щоб навчалися усі ми при житті

є корінням гнилого дерева зла

очищувати себе і життя навкруги

біля якого робить трон князь той,

від негативних дум, слів і в ділах,

що має наймення відоме – сатана.

бо настала та пора і той час,

Важко жити тепер у світі цім,

коли небезпека набрала розмірів таких,

та орієнтири духовні замасковані у житті, які потребують термінових змін,

а основна маса людської спільноти

змін у кожному із нас задля всіх.

зневірилася і збайдужіла зовсім,

Відновлюймо істини забуті,

що і правда сприймається важко нами,

бо в них іще живі

бо, нібито,вона кличе кожного із нас,

ті якості прекрасні,

щоб ми її силою у життя несли,

які дали нам творці;

та вона ж від Духа істиною є

бо в них енергії життя

і вільно може між нами йти,

і в них Благодать жива.

щоб струн Душі торкати

Пишу правду буття

і на пошуки істини

за покликом Душі і Духа,

кожного із нас направляти.

знаючи уже про те,

Іншої стезі щирої і чесної нема –

що суспільство не прийме,

і в цьому весь смисл буття.

як і попередніх книг,

Пишу про все наявне у житті –

бо буцімто немає «користі із них».

про взаємовідносини, закони, канони,

А правда в наявній суєті умів,

зради, жорстокість, зло і війни;

де гроші, обман, зради, гнів

про мир, милосердя, любов і доброту,

є зразком тих богів,

які розкривають собою істину святу.

які грають з усіма

Багато читачів спротив проявляють,

невидимого золотого тельця

а поміркованіші негативом звуть,

і видимого повсюди жебрака.

бо, ніби, ці слова сум і тяжкість несуть, Важливі тут інститути державні,

а те, що нам камінь геноциду прив'язали, де нормочини, мораль, канони і закони,

який реформами назвали,

3

та кінцеву мету все ж приховали

запрошують радість у життя.

під шквалом зваб і надуманої суєти,

Так, вони бояться правди,

чи, так званих, переваг у суцільній

бояться добрим бути,

темноті, тому й бояться тишком нишком

тільки невідомо чим і над ким.

ці книжки читати

Та істина, любов, доброта світло несе

і тим більше їх випускати,

і всі пороки людських дій освітлює.

щоб не читали їх люди

Тому людям соромно за себе стає,

і не шукали істину

бо фактично споживацтво зберегли,

у всьому і повсюди.

та, нібито, всі при ділах,

Князь світу цього, лиходії –

хитаються в такт

це все енергії негативні, злі

за паличкою режисера світового,

і вони є реальні шкідники

та в цій освітленості такій

у взаємовідносинах між людьми.

не бачать під ногами коренів родових.

Зло ніколи до кінця у житті

Це дратує, сердить їх

ще не зламало доброти,

і це підставою є для них,

бо доброта не приймає у себе

щоб називати наявну кривду, гніт,

ті енергії негативні,

як і ті обмани явні,

як і грязь падаючи на чистоту,

які так цинічно пронизали

очищувалася завжди

всі структури державні.

і саме завдяки цьому

Саме це і є підставами нам

жила й живе у віки.

називати наявну кривду, гніт,

Тому прошу задуматися всім

розкриваючи причини й суть,

над питанням цим не простим:

розкривати їх джерела

«Чого ж життя у нас таке тяжке,

і ті умови, які привели

чого взаємини між нами

до духовного занепаду.

не мають любові і доброти,

Ось так ми змирилися із рабством,

а ми на цьому злі і обманах

із рабством духовним умом і тілом;

готові вбивати собі подібних?«

ось так за кражу, зради, вбивства

Хай ці слова, рядки

«гуманно судять і карають«

із пізнавальних книг цих

і нас до зневіри штовхають.

знаходять пошуковця-читача

Байдужість людська

і відкривають у них серця

гірша краж і вбивств,

для спілкування з Творцем,

а зневіра є відмовою прямою

так і з собі подібними!

від Всевишнього, від людей,

Так, друже мій,

від життя основ …

у кожного із нас

І цього від нас чекають лицеміри,

своя дорога,

бо вони у суті є істоти корисливі,

тому будь щирим

хоча їм важко визнавати помилки свої

з собі подібним,

і тому вони сколихують їх уми,

бо БОГ любить

а їх страх, тривога б'ють в набат,

кожного із нас,

бо бояться істину пізнавати,

і нема у житті

бояться святу Благодать

випадковостей простих,

у своє життя пускати.

а моменти ці

Хоча сам факт визнання помилки

так потрібні

і є уже частиною каяття,

нашому Творцю.

а далі добрі дії самі

Пізнаваймо себе усі

4

і наявні можливості свої

Благодать шукати

саме в інших, як себе у дзеркалі,

і нею, і з нею життя це

бачачи доброту і любов свою,

любляче і терпляче будувати.

пізнаючи колір неба у воді,

Щастя вам нині, прісно і на віки!!!

а в ній життєві основи свої

і ту безмежність берегів,

ОБРАЗ ТВОРЦЯ

як і саму глибочінь,

Одразу скажемо для всіх,

та і височінь над нею.

що по образу й подобі

А наш кораблик паперовий

Творцем створений чоловік

так на життя подібний,

на шостий день Його творінь,

а, можливо, й ні,

які й ознаменували відлік віків.

коли кораблик капітана має,

Зліпив його із землі-глини,

бо капітан-душа,

додавши трошки води,

а він уже знає:

щоб вибудувати форми

куди і як пливти.

для функцій у житті.

В добру подорож Вам, сестри і брати!

Вдихнув у творіння своє життя

і набрало воно тих форм і здатності

ПОЧИН

до забезпечення діяльності

А я пишу у стилі верболік,

в здобуванні їжі, одягу, житла

тобто вербально, справжньо,

і як усе живе уже наявне

про те, що чую, бачу, відчуваю

зі здатністю самовідтворення.

і навколо себе світ вітаю.

Природа заграла у цьому єстві

Там гора, а справа друга,

і тому Творець по великому Замислу

а я живу у долині поміж ними

дав здатність чоловіку творити

і славословіння Всевишньому посилаю

у життєдіяльності своїй

у надії, що людство все

з тим усім у чому потребу мав,

навчиться доброту і любов творити

тому й духовну природу йому дав

і мило без війни з усіма жити,

з можливістю у житті

бо в цьому наш смисл,

вибирати методи і способи дій

який на Промислі Творця зріс

коли та частинка Розуму Творця у нім

і хай послання це

зрозуміє місію свою

кожному Душу торкне.

для вирощування при житті,

Всі люди іще не БОГ,

які є вершиною творінь –

бо Він безначальний і без кінця

а це здатність є велика,

і Його любов і доброта безмежні,

щоб творити справедливість у взаєминах, а ми лиш потенційні зерна в нім,

бо вони є основа подальших дій

які мають здатністьрости,

чоловіка і Творця гідних;

коли навчимося радість у життя нести.

це здатність доброту творити,

Вона ж бо здоба для всього

проявляючи милість і милосердя

і є доброю, як почин

до всього,

прийняти Отця-Творця-святого Духа

відчуваючи потребу інших

для майстрування щастя з Ним.

і з можливості допомогти,

Хай щастить вам, люди, всім

чи щось дати-подарувати;

пізнавати Творця-святого Духа

це здатність любити,

і те щастя, яке іде з Ним

яка є вершиною всього буття

у всі дії наші, як позитив,

і саме вона присутньою є

який би кожного побудив

у всіх якостях прекрасного життя

5

зі здатності творити,

ні програми компютерні.

яка і є тією рисою, що подобу Творцю

Не може ще наука і людина

здатний чоловік олицетворяти.

створювати у лабораторіях, цехах

А от з глини, чи не

кров з функціями її всіма…,

з глини, чи іще з чогось

чи справедливість, доброту, любов…,

все таки нікому ще

чи то ті енергії обману, гніву, зла…,

взнати не вдалось і до нині

і отак запросто продавати

створити органи людські

їх в магазинах всім і вся.

у такій чудній моці,

Та якими б ми не були у собі:

яка самовідтворюється в роках

скептиками, байдужими, атеїстами;

і практично не опиняється на ремонтах,

чи всезнайками-егоїстами,

хіба що лиш із дурості, коли ми умами

або прихильниками активними

пристаємо на зваби сатани.

будь яких традицій релігійних,

Саме це дає нам страждання у Душі,

чи то партій політичних;

саме від цього відчуваємо болі ми.

багачем ненаситним,

Що ж дає нам сигнал відчуття

чи то князем єдинородним

тих страждань, чи болі у єстві?

і чи, чих, пих …

Кровоносна система, яка інформацію має, і нема серед них таких, чи нервова система, яка біль від органів

хто здатен людство і природу

несе у своїх руках тримати,

і хто цими чуттями у нас керує?

чи їх цілісність ігнорувати.

Мабуть наш Дух, Душа відчуттями

Хоча, взагалі то, видать,

володіє, що в середовищі людськім

а ум у гарячці своїй в аптеці ліки шукає, все таки є ті творці,

не шукаючи джерел болі у собі –

чи то краще сказать,

у своїх вчинках, діях і в оточенні своїм.

що по суті співтворцями є

Тому і умами люди не далекі,

того Творця Всевишнього,

бо можливості його малі,

який так вміло організував

та коли цей егоїст впертий і злий,

цей процес і він діє вічністю

бажаючи свою міць показати,

у тисячоліттях і до нас.

то притягає таких же помічників

То як можна заперечувати

і вони ще більше горя приносять.

Отця-Творця-святого Духа

Як уберегти єство від проблем таких?

і ось ці енергії живі,

Очищенням від помилок своїх,

які у своїх функціях і складі

умиротворенням єства і добрими ділами,

є донині не розгадані.

які і створюють над нами оберіг

А от довіра примирила ум

над клітинами тіла, зміцнюючи Дух.

і в спокої-умиротворенні своїм

Та й клітина, нібито проста,

живе й радіє чоловік унікум,

яка складається з цитоплазми і ядра,

як і усе живе між нами

та у своїй цілісності вона

з особливостями індивідуальними.

так органічно і до ладу

Живе, бігає, творить,

має будову досить складну

милосердя проявляє, любить

і залежить від того у будові своїй

і, ніби, на тварину-звіра так подібний, від призначення і функцій закладених у ній, та все ж і людина в діях

яка у взаємодії так гармонійно

себе осмислено проявляє.

і високоточно виконує функції свої,

Живе в природі, злиться, чи радіє,

які не здатні виконувати АВМи,

та все ж жити в благодаті не вміє.

6

По факту, ніби вся із рідини, той стан у цій миті, як можливість нам

та з оболонки не витікає,

іншими якостями прижиттєвої духовності

хоча оболонка пори-дірочки має,

єством дозріти і бути її носієм

через себе повітря бере і піт виділяє.

постійно і всюди.

Однак у цілому чоловік є споживачем

Хіть проявлятися може в нас

багатьох енергій з середовища природи.

при запаленні в умі

Рослини і дерева корінням тримаються

і коли біс осідлає його у житті,

землі, то і тут з думки, слів і дій

людина ж не має коріння взагалі,

при спогляданні за тілом

та тримає її Дух святий на землі.

своїм, чи інших у фантазіях

Риба й ніг не має,

при хворобливому умі

та які відстані долає;

і якісь енергії пройшли,

комахи, птахи ноги мають,

збудивши диявола у собі,

але деякі по землі чигають,

то і член затвердів,

а деякі в повітрі шугають

то і метелики у животі,

і цим ваблять людський ум,

а очі, руки, як у злодіяча

щоб пізнати світ глибин,

бігають в чужих штанях.

або з висоти подивитися

У такому стані помутніння ума

на землю, та і в глиб.

ми готові лізти до скотини

Все це здатні бачити ми

і вже скотиною є самі,

і вже дечого навчилися у них,

та любові там уже нема,

а от як пізнати енергії ті,

бо лиш тіло й ум ублажаємо свої.

які все ж проявляються в дії –

Це стрес, це помилка велика,

зокрема ту ж правду між усіма,

це наслідки страшні, коли

чи ту доброту і любов,

там немає згоди і любові.

чи інші якості прекрасні,

Та саме здатність цю

від яких радіють обидві сторони,

в людині і у живому всьому

а як дивовижно вони

Творцем закладено для розмноження

Благодаттю наповнюють,

і при дозріванні буде благодатний плід.

кімнати, простори, чи краї,

В природі при дозріванні

що жити хочеться при здоров'ї

проходить єднання статевих клітин

до століть зо три.

і один раз на цілий рік,

Добру справу зробив з любов'ю,

а людина ж таки деколи здуріє

а скільки емоцій позитивних,

і ніби автоматом діє

які натхнення додають усім,

у готовності потребу тіла й ума

щоб у радості жити і творити.

задовольнять,

Хороші енергії насичують у нас

хоча і тут щось не так,

мозок, руки – увесь організм

бо не кожен раз зачинається плід,

і цим змінюємо ритм,

та і в плід входять енергії ж такі,

результати й поведінку ми.

якими вони зачаті були –

Та все ж що так в людині

жадоба, страх, ненависть,

розпалює міжстатеву хіть?

і тоді з такого плоду виростає інвалід, А появляється вона з думок,

а він міняє умови проживання ближніх,

зі слів, чи дій у собі,

де гнівом і злом насичує простори.

коли любов'ю наповнені ми,

Навіть зерно добірної пшениці

хоча би в малості незначній,

кинуте в землю нами

бо вона дає можливість відчути

в стані зла, невдоволення,

7

то цими енергіями забруднюємо ми

що це лиш образ Творця

землю і вона ж страждати починає –

в уяві нашій?, чи у твоїй,

поживи до зерна не пускає,

читачу любий мій.

не просить земля з неба дощику,

Подивимося усі – все росте,

а цей плід дає й стебло хворе,

зріє, ворушиться, енергії нові несе…

та і виростає корявий колос на нім,

Є Творець – стверджуємо ми

то там і нива-поляна нікудишня.

і Він проявляється енергіями в діях,

Для того, щоб сіяти, зачинати,

які обумовлені як рух, як святий Дух.

то треба єство своє очищати

І саме так – рухом діє

і для цього з молитвою святою

наш Творець одвічний

перед Всевишнім стати.

в життя нам усім дає з потреб,

Сіємо у радості і з любов'ю,

визначаючи всім долю-орієнтир,

то і кожна насінина ожива –

чи то в окремості, як дар-талант

ми це бачимо самі

у цей такий не простий світ,

і кожен день є у Благодаті,

де є еліта, де є усім можливості

коли дивимося на жону,

для життя енергіями своєрідними,

коли дивимося на лани,

які інколи, нібито, й не мають

а там усмішка мила,

початку і кінця,

чи голівками вітається з нами нива,

як не видно і їх джерела.

то так і нове зерно-дитина

А воно ж то є …

повні життєвих енергій

і ми є його частиною,

приходять для життя у цей світ.

яке усім по Замислу дає,

А от енергії гордині, заздрощів,

дає в період певний безвимірний

ненависті, чи інші прояви зла,

ту здатність жити і творити –

які здатні лишатися у приймача,

одним макове зерно,

або при неприйнятті

а іншим побачити небо.

бумерангом повертаються до злих.

Вода держить вантажі великі

От для прикладу візьмімо гнів,

і в повітрі літають вони,

що в емоціях себе проявив,

природні, чи створені людьми –

ранячи уми і Душі на путі своїм,

і щось, чи хтось, і звідки

або й тіло ранить, чи лишає неживим,

тримає Землю цю;

чи то у собі злюка його носить

і ці процеси відновлювальні

і цим печінку кровотворну гробить.

в ній і над нею, і на ній,

Знаймо люди, знаймо всі,

як і відходами-енергіями лишаються

що зло й негідна поведінка

видимо, чи то, як невидимий слід.

є лиш тимчасові іспити

То як Творець відкривається

на зрілість духовну у собі,

собою у проявах видимих,

а вже людина кожна здатна

чи не видимих для пізнання?

сама собі вибирати придатне.

Хоча є й ті, яким відкриває Він,

Скільки розмаїття проявів енергій різних

або у малості, та ще й менше тих,

у предметах і діях на землі, у ній,

хто здатен дії й прояви

над землею низько і у висоті?

Його описати на віки,

Тому ці міркування і слова

хоча би частинами.

для роздумів усім і прийняття

Отакі то суцільні таїни.

саме енергій тих,

Чи бачив хто в об'ємі, чи у вазі

якими ми здатні духовно рости.

оті енергії окремі, чи всесвітні

То хто заперечить тепер,

позитивно проявлені

8

у думці, слові, тілі, дії у повноті

і є благодатним джерелом

в дитині, чи в людині зрілій?

всіх енергій життя на Землі,

Немає проводів, стовпів,

якими так вміло і невтомно

немає і станцій, які ці хвилі виробляли би, управляє Творець-Дух святий.

а енергії життя поширюються

Пишу від Отця, бо відчуваю

і спішать саме туди,

ту батьківську турботу

де вони так потрібні,

і підказки й допомогу,

як і до інших і у Всесвіт точняк.

та все ж, як дитя, свою думку маю.

А вже нами приймаються звуками, словами, Чи ця думка є у Замислі Отця?, чи зігріває теплотою, або освітлює путі

та саме такі думки єднають

і мотор життя змінює їх

нас у велику й дружну сім'ю,

у видимість і якість в результатах.

допомагаючи нам усім прийти,

То так і те, що з мікрокраплі росте

уже свідомо й вільно до істини.

і життя у собі несе.

Так, дивом є це життя.

То так любов, милість, доброта,

Так, дивом є прояви Творця

можливо, в тонах вимірюється,

в усьому й скрізь,

але ж є відчуття,

як мізер і як вічність.

що вони кожного піднімають,

тоді, як гнів і злоба

ДОБРОТОЮ

тяжкістю до землі пригинають.

Тільки ДОБРОТОЮ ми

Відтворюється все ж життя,

розкриємо суть свою,

яке росте, зріє, відходить,

бо вона зі справедливості

відходить-від-мира-є

і милості вироста,

тією купою гною-сміття,

а самі добродіяння по собі

та й те з часом порох-тлін

викристалізовують любов святу.

у тих енергіях органічних

Тому пізнання і прийняття доброти,

і знову з них є пожива

як основу, як умову для Творця,

для нового життя

який з нашою участю

у цьому колі руху енергій

і нами творить дива.

малих і великих,

Тож несімо милі, теплі слова

активних, або тихих

до людей і до всього,

Стільки запитань і таїн,

що під БОГом ходить –

а відповідь на все одна –

кожному у вітанні щодня

це все і є наш БОГ-Життя,

побажаймо: «ДОБРОГО ДНЯ!»,

який і є від Отця-Творця-святого Духа.

а в думках, чи вголос на самоті

Ось такий образ Творця

посилаймо поіменно всім,

має людський ум у собі,

попросивши у Всевишнього благословінь:

а коли він починає бачити

«Бажаю здоров'я, щастя і любові;

начала творчі із стану любові

спокою у собі і у взаєминах з людьми;

і уже свідомо дякує Всевишньому

доброти і достатків у житті –

за життя і все у ньому,

собі, Сергій; тобі, Єва, дітки!..».

то це і є маленький штрих

Кажімо: «Благо-дарую!»,

до прояву Його у всецілому житті.

«Спасибо», чи «Дякую» –

Хоча чоловік по факту

хто як вміє і готовим є

є малою частиною всього Всесвіту,

ці благодатні слова сказати,

та в сукупності своїй

що подарунок, допомогу прийняли,

і в гуманних взаєминах з усім живим

як і обдарований у прийнятті

9

ці ж слова пускає у світи.

бо добродіяння з любові

То так і діла, допомогу іншим,

змінюють нас і все навкруги.

творімо у налаштуванні такім,

коли бачимо потребуючих.

ПІЗНАВАЙ СЕБЕ

А здатність бачити таких

Пізнай себе, суть свою

у кожного є із його духовної чистоти.

і відкриються ворота тобі

Думками бажаймо у настрої хорошім

до Знань Творця і Всесвіту,

усім, усім – кого бачим

а тоді побачиш ти

дома, на роботі, у дорозі:

свою малість у Житті.

«Гарного дня!», «Щасливої дороги!»,

Та скільки радості відчуєш ти,

«Натхнення у роботі!»,

коли суєта, негаразди, клопоти

бо з побажань таких

покажуть марноту свою,

ми відчуваємо ріст крил.

бо кожен день будеш нести

Це нас так наповняють

для себе і близьких Благодать святу.

енергії щастя й радості,

Ми зрозуміємо бренність тоді

які збадьорили тіло й ум

свого суєтливо корисливого ума,

і благодать з благоговінням

як пристрасть до статусу й гордині,

спонукає всіх до творіння,

а єство наповнить духовна чистота.

до творіння доброти і любові.

Ось такий стан єства

Тож творімо доброту

кожен день себе пита:

в думках, словах, ділах

«Скільки посіяв я добра?

з можливостей своїх

І на скільки очистив себе від зла?».

і зі стану умиротворення

Саме тому Знань шукаючі

духовних енергій у собі.

найперш шукають творця у собі,

Так, брате мій, сестра

бо вони по суті уже є

у кожного із нас свій путь-дорога,

ті вчителі, апостоли у житті

тому будь щирим з собі подібним,

які несуть Вседержителю ці дари.

бо БОГ любить кожного із нас

Пізнаваймо можливості свої

так по різному і так по своєму.

і вибираймо лиш дії ті,

І нема у житті випадковостей простих,

якими привчатимемо себе

бо ці моменти-зустрічі у житті

творити чисте і святе.

так Творцю нашому потрібні.

Та в кінець зрозумієш,

І саме з них спільно ми

що в цих пошуках ти

маємо позитив винести.

пізнаєш коріння гіркоти

Так, ця спільна зустріч, дія, нібито,

в написанні цих рядків.

продовжується молитвою завжди,

Хоча ця гіркота оманлива,

яка по благодатному змісту

як і все те у житті,

з нами у житті іде

яке відкривається в істині,

у таких споминах в думках,

бо воно сховалося в любові

чи проголошується у словах,

саме до слів бездумних таких,

або ж у молитвах-подяках до Творця

які від Всевишнього йшли.

за ці прекрасні моменти у житті

Та пізнати життя все таки

іде хорошим здоров'ям, радістю,

не вдалося нікому

або очищає наші путі

і тому ми ходимо усі

від негараздів і біди.

по замкнутому колу,

Тільки добротою ми

в якому ми так потрібні

здатні пізнавати себе і світ,

одне одному.

10

Та знаймо люди, знаймо всі,

* * *

що Отець-Творець-Дух святий

Тож у ці роки пошуків своїх,

буде всіх до себе допускати,

ми шукали настанов, молитов

коли ми почнемо себе міняти,

і того путі, яким надію мали спастись.

вирощуючи у собі

Тому у ці роки неповернення

ці якості їх і наші, як святі,

я каюся, каюсь, каюсь перед Тобою,

бо лиш із ними ми

Творець Духа святого і БОГа світлого!

здатні Душею до Всевишнього іти

Каюся перед тобою тато й мама

навчатися доброту творити і любити,

і перед тобою мамо жони уже у засвіти!

щирими і милосердними бути,

Каюсь перед тобою Анатолій, Роман,

щоб з Благодаттю у собі жити.

Сергій;

В добру путь Вам, люди,

каюсь перед вами внучата милі,

до пізнань цієї молитви!!!

Марина, Богдан, Аполінарія і Микита!

Так стараюся себе змінити,

ПОМОЛИСЬ

щоб Вам за мене не червоніти,

Помолимося, сестри і брати, мої

коли прийде час-пора

за мертвих і за живих у рідні,

віддавати звіти за свої життя.

щоб очищувалися путі спільні,

Дозволь Творець-Дух святий

якими до святого Духа прямуємо ми!

і до БОГа святого, як і до Богородиці світу

Помолімося щиро за всіх,

спрямувати свою душу і зір,

а, найперш, за себе і дітей своїх,

з проханням на благословіння,

щоб Всевишній настановив

щоб мене настановив до змін

вся і всіх до молитов святих

у собі у прощеннях і діях,

сьогодні, завтра і на віки!

з якими перед Вами постав ось таким,

Помолимося за мужа, чи жону,

що дали можливість цю молитву творити,

за тата й маму свою;

що дали можливість творити духовні

помолимося за брата і сестру,

якості

за сусіда, за його сім'ю,

моїми руками і умом, які не мої,

як і за тих, яких сподобив Ти

а Твої, Творець Всевишній,

зустріти на роботі, чи в дорозі.

які отак росли для дій сьогоднішніх

Бо молитва милим словом щирим,

з часу створення світу,

як і гідним ділом добрим

коли я ще й пісчиною не був!

у кожного Душу відкрива,

Благодарую Тобі, мій Тато,

щоб ми ними долучалися до Творця.

що даєш іще так міркувати

Тож знаймо люди всі,

і цю любов і доброту Твою відчувати,

що творча праця і любов

і ці славословіння посилати!

починається зі щирих молитов,

Слава Тобі!!!

які початок беруть з думок,

А Ти веди із замилуванням

а далі йдуть слова і діла.

по цих землях і водах своїх,

Ось така проста молитва,

оглядаючи свої творіння з великих

та так у житті допомога

і малих,

виходити з проблем, біди,

а ми Тебе відчуваємо торканям вітру

чи при творенні доброти.

і відчуваємо погляд Твій у сонячному

Хай молитва буде нами й з нами

промінні!

і тими, які ідуть за нами,

Ось так невтомно із любов'ю

бо енергетична міць і сила їх

без тіні розчарувань і без гніву

зцілює духовно всіх!!!

за наші помилки-гріхи,

11

бо Ти є постійно з нами

живому, видимому й невидимому,

відчуттями присутності

що саме дуновінням приведено усе в рух, і нашої благої дотичності!

який обумовили словом ми

Ось так із ласкою посилаєш БОГа

цю прекрасну дію – Дух, Дух святий,

святого в поміч, як головний, що проявлений

як і теплоту з Богородицею-мамою;

Життям-БОГом

даєш нам наставника і помічника,

і так вміло управляє усіма творіннями

діючи в нас і поза нами енергіями

Творця.

святого Духа! Бо саме світлі енергії позитивні

Дякую Тобі Отець-Творець-Дух святий!!!

є началом невидимого руху скрізь,

бо вони і є дійсністю поступів еволюції.

ТВОРЕЦЬ

Хоча негативні енергії теж є рух-Дух,

Першотворіння нашого Творця

та вони є сировиною лиш..

отак з мільярдів років

Тому і всі наші розмови

зберігають первісний вид свій,

і всі устремління жити,

вид, склад і життєвий уклад

жити, творити і радіти

і тому ми віншуємо Його

з любов'ю у собі до себе і до всіх

у перших помислах, словах

звелися до спільної молитви,

з тих просторів всевишніх,

яка і є основою нашого джерела життя,

то так і тим, що ми тут присутні,

є істинними Знаннями про буття

як Його творіння, як Його діти.

у цій Трійці первозданній і пресвятій –

Тому ми Його шануємо у молитвах,

ТВОРЕЦЬ-БОГ-Дух святий.

як тим нам відомим образом Отця,

Такі Знання доступні тим,

бо він нас родив, добуває їжу разом

кому відкрив їх Дух святий,

із мамою нашою і вже спільними є

бо вони його прийняли

всі турботи і піклування про дитя своє.

саме за здатність на віки

Ось у чому проявлений образ Творця

творіння Творця берегти

татом ми на всій Землі визнаємо,

у БОГа прояві на Землі.

ось чому всі дії батьківські

Він є продовдувачем дій Творця

так на творіння Творця подібні.

у Всесвіті і на Землі,

І тому дихнув, вдихнув у нас життя –

відроджуючи БОГа-життя

і оживив, сказавши: «Та буде так!».

у всьому і вся.

Слава Творцю БОГа і Духа святого!!!

А це ж, які Знання,

які вміння відновлювати

ДУХ СВЯТИЙ

відновлювати і зберігати життя;

І тому дихнув, вдихнув у нас життя,

яка то мудрість, терпіння й милість треба!

а так, як людина не спроможна сама

Можливо всі ці обумовленості

пізнавати цю таїну до кінця

в інших попередніх цивілізаціях були,

у всій безначальності і без кінця,

коли до нас, людей, вони

то теж поклонялася в подяках щодня,

у цивілізації цій приходять, як такі

що вона бачить, чує, відчуває і жива,

Знаннями вічними через пророків і тих,

то за цю здатність жити і творити

кого Дух святий осінив

в цій таїні для її ума закритій,

зі Всесвітнього джерела

ось тому вона теж віднесла

енергіями мудрих знань.

цю дію духу до божества,

яку ми називаємо рухмістю, рухом,

* * *

що саме рух енегій у всьому

Духом святим тримається світ.

12

Духом святим оберігаються все таки

БОГ

джерела правди життя і всього в ньому,

БОГ-ЖИТТЯ і Він є живим

що присутнє є з любові і доброти.

нині прісно і у віки

Так є з кожним домом у світі,

саме наявним у ньому завжди

з кожною будовою традицій релігійних,

цим Духом святим

а особливо в тих із нас, живих,

у цій завершеній красі,

хто несе Благодать, Богомильство,

чи у тому мереживі горизонтів,

Богозамилування, Боголюбство

у здатності до мудрих дій,

у собі Духом святим.

у можливості доброту творити

Кожен Духом святим чує того,

і ось так мило любити

хто носитьДуха святого у собі.

у цій квточці Твоїй,

Його ми чуємо особливим спокоєм

яка має наймення чоловіка.

і умиротвореністю дій живучої сім'ї,

Скільки разів Ти спасав від біди,

якоюсь освітленістю цього храму,

скільки разів дарував мрії Ти,

чистотою у всьому і тією грою кольорів, скільки разів Ти дарував відчуття

як і наявністю предметів із потреб життя.

про Твою присутність у мені,

…, а враження таке, що цю простоту,

даючи порадіти за все і вся

ніби, древній раритет,

даючи любов і теплу доброту,

як сталість устроїв сім'ї,

якими Ти дозволив єству

які бережуться в них і в Роду.

пізнати всю велич Твою

Тут повітря легке і де не сядь, чи зирни, з можливостей своїх малих,

то невидимо у нас входять енергії

мій милостливий Творець

теплоти. Духа святого і БОГа нашого

Те ж ми можемо сказати

і світлого, що Духом святим

про храмину-тіло людини…

кріпкого і вічного у ті миті

і красота тут мило гріє очі,

життя свого, яких мені

бо вона природна і доступна,

на всі роки життя вистачило.

а дії добрі і справедливі

Хай кожен прийме благоговіння святе

навчають хазяїна і гостей

від Тебе, всюдисущий БОГ святий!

тієї любові, яка для всіх.

Любий, милий, милосердний,

Тут і взаємини щирі, тут і мова

добрий і люблячий, який у всьому

без неоднозначних слів

живому є,

і, тим паче, без хульних –

то хай ключем із джерела Твого б'є

тиха, вільна, наче спів.

та енергія істини для праведників

Тут самі допоможутьусім, чим зможуть.

і духовних сподвижників,

Тут і осудів, нарікань нема.

які правду і любов нам несуть.

Сказане слово має місце бути

Ми спраглими є по них,

без обіцянок і інтонацій злих.

то настанови нас і людство все

І це правильно є,

до молитов і доброти,

бо де Дух святий живе,

щоб, все таки, зуміли себе

то там місця для зла нема.

і цей світ зберегти.

Тож тут БОГ воістину живе,

тут любов усіма грає,

* * *

тут кожен себе

Б.О.Г. – як абревіатура грецька,

Духом святим наповняє.

як начальні букви в алфавіті їх,

Хай ширшає коло життя із таких,

бо і Біблія прийшла до нас від них,

то цим вони спасуть цей мир!

і суть і зміст цього слова відомий всім: 13

БОГ це все що є в житті, там пишуть і про якості життя,

тобто це є саме цілісне життя,

та діюча частина в них,

в якому є добро і зло,

яка спрямовує енергії всі,

є рай і пекло,

щоб їх методи і механізми

є байдужість і любов…

тримали єства людські у покорі.

Тут є Дух святий і дух темноти,

У покорі животіють раби,

є якості святі з істини,

але не вільні Творця діти.

є облаштування суспільні злі.

Тому так в їх нормочинах

Тому в устремлінні до пізнання істини,

і приписах суспільних

на путі духовних стяжань ми

прописують приховано

маємо звертатися до Духа світлого

цю емоцію людську,

у житті, як БОГ святий Духом кріпкий і

яку серед нас страхом звуть

вічний,

з усіма деталями і діями

бо в канонах, проповідях БОГа всецілого

пригнічень, обмежень, покарань.

ототожнюють, порівнюють з господом,

Сказано, чи процедурою передбачено:

де він у житті присутній лиш частиною

стати на коліна – став,

і частиною найгіршою,

голову схилити і очі долі,

яка проявлена у житті

публічно заявляючи, що є в покорі

лицемірством, гнівом, карою

щоб підтримки не шукав

у всіх проявах енергій негативних,

в тих енергіях святих

у взаємовідносинах суспільних.

у просторі і з небес,

То знаймо, знаймо люди це,

де можемо гідно і чесно,

якщо хочемо Благодать святу пізнавати,

щиро і з любов'ю засвідчити,

то потрібно свої думки, слова і дії

що ми в умиротворені,

до БОГа святого направляти.

що ми життями задоволені.

Та так по факту не є

* * *

і страх є емоція в образі лиходія

БОГ – все що є,

і ним сильний господь,

і тут господь, і раб тут присутній;

бо він найближче до людини

тут і Дух святий якостями життя діє,

у своїй безпощадності і жорстокості

тут і дух темний пакостями злодіє.

при грошах, військах і служках,

Ось чому там, де ми господа

а біль, знущання, тиск енергій живих

славословимо,

у тілі, умі, які відомі і Душі

чи просимо допомоги, помилування,

так уже описані в умовах,

то ми всі енергії життя свого

обставинах суспільних,

скеровуємо до господа суспільного,

обвинуваченнях тієї винності,

який тут представлений прем'єром,

що не бояться і Творця,

президентом, князем з усією кагортою

ставлячи питання руба:

на суспільній статусній драбині

ти ж раб і для цього ти родився

від бригадира до радників його.

і цим нам, господам, знадобився.

Тобто начальник й раб,

Цілі інституції, лабораторії працюють,

гніт, приниження подібних,

щоб тримати людство у покорі і страху,

жорстокість, покарання і нормочини

щоб маніпулювати їх умами

з набором тих, хто служить господу

й поведінкою.

і сатані. З цієї пітьми-суєти здатні вийти

Бо в господа тепер, як і колись

лише вільні,

канони і закони прописані,

бо навіть господь є рабом обставин цих

14

як і тих нормочинів для підлеглих, і Духа святого, брехню,

тому і є у постійному страху,

гнів, заздрощі, гординю,

навіть, від тих,

і, навіть, забирає життя,

хто на службі у нього стоїть

життя у собі подібних.

Лиш вільний духом чоловік

Людина – звір у подобі

знімає руки на рівні пліч

зі здатністю міркувати і вибирати.

і дланями-антенами своїми

Як же цей звір наповнює себе

приймає енергії позитивні,

енергіями диявола, сатани?

а на верху баняк-голова,

Бо він сам шукає їх,

як антена передавальна

кличе в поміч зло,

з тим органом нашого свідомого ума

щоб стати господом на Землі.

тих прохань у настановах і з повчань

Тому славословити і дякувати слід

по совісті і свідомо діє.

БОГу святому, Духом кріпкому і вічному, Діє, як рівна і подібна

який оберегом доброти і любові є

енергіям позитивним і творящим,

і всіх Собою вічністю до зрілості веде

які і є основою життя

і кожен якості життя творити може,

цього людського суспільства,

бо саме для цього Творець нам життя дає.

бо і інші учасники життя,

Тож ідучи в церкви, мечеті, синагоги

які життями тут присутні –

для молитви-розмови з БОГом,

чи то Дух води, Дух дерева, Дух рослин, то перед цим зробімо справи ті,

та чогось вони рабства не знають.

які так Йому потрібні і пригодні:

БОГ святий, Духом кріпкий, вічний!!!

діткам своїм маленьким усмішку залишімо, Саме так звертаюся до Тебе я,

слово ласкаве й миле їм подаруймо,

бо Ти усе життя моє свідоме

до батьків стареньких щодня дзвонімо,

ведеш через радості і іспити,

доброго дня їм побажаймо

аби я Духом дозрів й окріп.

і про стан здоров'я попитаймо,

У цей час тяжкий і скудні дні,

та і в гості завітаймо,

прошу, мене підтримай і допоможи

щоб потримати зморщену і теплу руку,

і Благодать спізнати і прийняти навчи,

щиро в очі подивімося і подякуймо за те, щоб так радісно і в щасті з Тобою йти.

що нас народили, леліяли і вчили,

Йти, радіти і добротою з любов'ю

вчили жити, працювати і любити.

наповнювати життєві дні Тобою,

А якщо цього не було,

бо тільки так ми усі є здатними

то прикладом цим

Твою милість і любов спізнати.

утвердімо в умі їх,

Так, БОГ – є життя у всьому і вся,

що доброта, милість і любов у світі все ж є

а в житті по різному буває:

і хай у цих роках із завтрашнього дня

один думки, слова і дії святому Духу шле, вони це розуміння в подяках Сущому

тоді як другий у житті злом наповняє все.

понесуть.

До чого дожилися, люди, ми,

Навчаймося і в дійсність несімо

що мали Духа чоловіка,

якості життя щодня

створеного по образу й подобі,

в дорозі й на роботі

а тепер маємо ще й Дух людини,

і будьмо в бдінні,

маємо в собі Дух темний, Дух сатани,

щоб не плодити зла

який діє із вигод і користі,

у взаєминах з собі подібними.

втрачаючи подобу Творця,

Навчаймося при нагоді

стаючи більш подібним на диявола,

і з можливостей своїх

коли на кон ложить все:

допомагати одиноким немічним старим,

15

допомагати діткам сиротам, як і тим, і для Всевишнього-Творця-святого Духа,

які живуть у бідних сім'ях –

який є над ним, у ньому і у всьому

хлібиною і до неї, штанцями і взуттям,

навкруги.

та не забуваймо і про цукерочки для них.

Ось така суть і зміст Його дій

Хай буде БОГ у нас і для них

проявляється в кожній істоті живій,

у радість, щастя і благодать!!!

а ми запрошуємо всіх живих

Чистота духовна, справедливість, щирість

стяжати ці якості життя святі.

багатьом дає таку можливість –

бути гідним сином нашого Творця

БОГОРОДИЦІ

і творити святу Благодать щодня.

Богородиця світу свята,

Хай радість буде в ділах, словах,

Ти в нас на всіх одна

хай сміх дитячий повсюди лине,

і кожен від Тебе любов бере,

хай усе живе в гармонії цвіте,

і кожен від Тебе життями йде.

щоб взаємини були між ними

Богородиця і є наша прамати,

люблячі і щирі, добрі й милі.

мати БОГа, Божа мати,

Тому навчаймося самі

яка прийшла у світ великий

відкривати Душі у собі,

із першотворінь Творця

щоб спільними ділами ми

і саме вона найближча до життя,

Творця-святого Духа радували,

бо вона його частиночка;

щоб возраділа природа і земля,

і саме вона піклується приземлено

бо і вони є ті великі сестри нам,

біля кожної Душі, єства,

нашим діткам і батькам.

бо по суті й змісту вона

То знаймо люди, знаймо всі,

природою, землею, водою,

що це будуть найкращі подарунки

як жінкою олицетворена,

БОГу святому нашому,

олицетворяє ту, яка народжує життя.

який Духом кріпкий і вічний,

До святого Духа усіх веди

бо творячи дії такі святі,

з довірою щирою, святою

то вони найбільш придатні живому БОГу,

з надією і любов'ю благослови

бо БОГ – це ми і вони, і все навколо.

до БОГа святого, гідного і вічного.

БОГ є в кожному із нас, як у єстві,

Тож у подорожі цій святій,

то так і в нашому життєвому просторі,

яка життям зоветься.

куди ми сягаємо зором і слухом,

Дорослого й маля навчай,

а то і далі, хоча ми лиш Його частина,

хто до Тебе Душею тягнеться.

та ми, як цілісність у Ньому

Навчай нас любити і прощати,

наподобі маковому зерну

бо Ти для кожного із нас мати.

і життями проявлені святим Духом

Навчай нас доброту творити

саме в обличії чоловіка

і щирістю у навчанні себе відкрити.

з енергій специфічних.

Хай кожна наша дія

Бог не покидає нас ніколи,

стверджується як надія,

це інколи покидаємо Його ми

що Творець, святий Дух

із надуманих вигод, користі,

Благодать пошле за послух.

та смерть прийде і кожного забере –

Слава Тобі, діва й мати

один з звостом диявола піде,

і прийми від нас подяки

що з брехні і зла сплетений,

за допомогу, заступництво;

а інший з подякою її прийме.

за настанови й паломництво.

І це найкраща допомога,

В паломництво до воріт Всевишнього,

чи й можлива пожертва для БОГа

у ті простори, де Дух святий у волі

16

з Творцем Всесвіту кожному дає долю, чужого не бери, не сварись і не вбий,

навчаючи любити їх, себе і ближнього.

то так в цьому бдінні будь

Богородиця свята,

і гідно духовні якості стяжай,

бо БОГа-Життя родила

та і сам навчайся творити їх.

у тій безначальності і кінця,

Бо саме діями такими спасешся сам,

продовжуючи рід чоловіка

та допоможеш і іншим спастися

від життів малих до цього дня

з тією любов'ю і довірою в цьому йди,

в цьому хаосі космічнім

моя сестра і брат, день при дні,

і у впорядкованості дій і подій

то Дух святий з нами буде йти,

ми живемо тисячоліть із сім.

бо разом ми і є та міць свята,

Я теж стою перед Тобою

яка життя життям оберіга.

і хочу віддатися собою

Знаймо, знаймо люди всі,

до благих справ Твоїх,

що життя не знищує Дух святий,

щоб кожен Тебе спізнав у них.

а наші безмірні бажання,

Славімо її у всьому живому,

які часто вводять нас у гнів

бо ми частиночки її по суті,

і є по собі лихі.

які несуть цей образ матері святої

Не просто жити є тим,

і найпершої помічниці нам у біді,

хто від праведності відступає,

і є найпершою в збереженні сім'ї і дому.

хоча часто це місце тернистим буде,

Слава Богородице, Тобі віднині і на віки!!!

та зумівший себе тут зберегти,

то збереже собою і світ праведний.

СВЯТЕ МІСЦЕ

Святе місце має кожен з нас

КОРІННЯ РОДУ

і воно є там, де ми приходимо у світ,

Коріння родові, які

бо там маємо духовно зріти

мають Духа святого у собі

роками у житті якості життя творити,

є іще життям міцні,

які і є кожному такому оберегами,

коли стовбур, листя і плоди

бо такий є тією квіточкою творінь Творця, наповнюються соками живодайними, а місце є тією умовою,

який несе дух життя у чистоті

де можна гідно й справедливо

і ту кріпильну міць у роді цім,

тілом, душею й духом рости.

щоб на якостях життя тримався він.

Тому у ці тяжкі часи

Та коли ми, деякі вже гнилі,

не піддаваймося сатанинській суєті

та ще тримаємося на дереві родовім,

і не шукаймо благодатних країв,

то із нас сік по гілках і стовбурі

бо їх тут створили саме ті,

до коріння цю гниль несе.

які тут живуть і жили,

Згинув плід і згубив увесь рід,

а коли Дух святий

бо цей плід не був один,

прийде відвідати нас,

а було чимало їх, які

чи подарунки принесе благі,

заразили й корені родові.

то дома не знайде таких,

Бо колись люди у Роду

бо ми у пошуки подались.

негласно справедливість берегли,

Знаймо всі, що там, де родився, зріс,

проявляли милосердя і доброту,

де дбав про землю, воду, повітря,

тоді їм для насиченості життя

де дбав про грядку, дорогу, ліс,

вистачало лиш причетності до Роду,

то це і є наше місце святе.

бо він у собі ніс ті якості життя,

То кожен оберігай його собою:

які по суті й змісту є святі,

не обманюй, не гордись, не осуди,

то вони й давали умиротворення і знання, 17

які потрібні були для життя.

У – КРАЇ – НА

Та кожен знав, що захисток його у Роду, як і спасіння себе і життєвої цілісності, В якому славному місці на Землі

про яку дбали предки цілі віки,

живемо ми, які себе словянами нарекли,

єднаючисть в устремліннях таких

бо слова в'язали щиро й вміло ми

до всесвітніх енергій позитивних.

які так тепло лягали до Душі,

А тепер в наявному духовному падінні,

а потім із язичництва,

у звабах, пристрастях і в злі

бо язиками шукали життя основи

хочемо жити всі, як князі,

і Всевишнього спізнали, Духом прийняли, забувши про відповідальність за Рід,

і за правду взяли, славословити почавши, забувши про свою і його чистоту

традицію православну на віки.

і за його наповненість енергетичну.

Саме істина-правда-справедливість

Сьогодні мало хто ствердить те,

у взаєминах людських була,

що духовне для життя основне,

є і має бути взята за основу,

а скаже, що кількість грошей,

тоді місця не буде негативу.

чи статус наш суспільний,

Топоніміка і назви прадавні іще живі

чиможе кількість друзів застільних

в українському Поліссі і до нині,

дають можливості стверджувати таким,

як і традиції праотців у поведінці

що це перелічене і є основним.

і славилися і славимося ми, нащадки

То саме заява така засвідчує перед всіма, справедливістю і добротою всі,

що неборак такий втратив подобу Творця

завзяттям у праці і піснях

і цим пошкоджує усе джерело життя

у лісі, на полянках і болотах.

для сім'ї, родини, Роду і народу.

Слово було і досі є першооснова,

Та тепер, на зломі умов життя,

тому й корені його сягають у минувшину, кожен ствердно скаже всім,

тому й довіра й шана до нього така,

що гроші спасіння від сатани не дають,

ніби, вся істина з нього зросла

бо розраховуватися з нею

на цих теренах благодаттю славних.

можна, лиш запродавшись душею,

Саме Дух Родів-Народу на цих

але вже й не Благодатного життя,

теренах зрів

а для побігеньок біля котла.

тисячоліттями серед цих гір, лісів,

Тож є над чим поміркувати,

степів, боліт, озер, річок, морів,

є ще цілих півдня до вечора,

яким є рідним і подібним до цих пір,

щоб приєднатися щиро

хоча роди і їх об'єднання – народ

до живодайного хреста,

на цих теренах майже зник.

яким так вміло править

Сюди наїхало багато корисливих,

наш БОГ святий, що Духом святим

та і на землі ці примусом заселяли злих.

є кріпким і вічним в діях.

Ось так зерна користі, зла

Він, як правитель вмілий,

на теренах проростати стали.

показав нам ворога в біноклі своїм,

Змішались традиції і користь,

щоб не мали страху ми

змішалися народ-зумазброд

і оминати його готовими були,

і вже тоді усіх нацією назвали,

щоб доброту і милосердя засівати,

але Духом занепав цей люд.

щоб дерево родове і далі

Про це прислів'я мудре є із віків,

розросталося у висоту і вшир.

що за збідненням душ людських

приходить бідність матеріальна до них.

Та серед нас є багато таких,

хто якості духовні роками стяжає,

18

береже, леліє і життями родів своїх несе, як запрошення на весілля у майбутті

Україна в однім слові є назва політична, і хай не буде серед нас таких,

та саме сюди Творець У цей КРАЙ

хто не зможе, чи не здатним буде прийти, першолюдей послав, сказавши їм: «І-НА».

бо ці зміни все ж нам є по силі.

«Множтеся і про себе дбайте,

Тож поки люди іще є і є у них сили,

та і Духа святого не забувайте!».

то налаштовуймо свої тіла й уми

на мудрі позитивні добрі дії,

* * *

бо вони відкривають в нас

Дав, бо воістину знав, що за тисячоліття

ті біочіпи-душі враз

цей народ все ж збереже Дух чоловіка

і поміч прийде звідкилясь.

у цім краї благодатнім, та і здатним

А чого ж так враз, миттєво?

бути центром на прекрасній Землі цій,

То знаймо люди всі, що Творець

де відроджуватися почне цивілізація нова. на ці зміни давно чекає нас.

Треба знати нам усім живим,

Та не просто зневірених, байдужих

що Благодать і Дух святий

і, тим більше, ідіотів, чи злих

на теренах цих святих іще є

до позитивних дій настановити.

і істина була, є і буде.

Тому просимо усіх з можливостей своїх –

Та тепер нам, усьому людству, треба

хай невеличкі, хай тихенько, та все ж

добре, дуже добре поміркувати,

єднаймося для змін величних

як ми будемо себе і усе інше спасати.

і мудрого чоловіка гідних.

О, Всевишній, людство настанови

Знаємо усі й про те, що іще є

для таких от міркувань в гурті,

багато розчарованих і наляканих,

щоб ми діями мудрими і хорошими

а от коли на другий ранок ми,

спокутували свої помилки-гріхи

після розмов таких з собі подібними

в багатьох поколіннях наших Родів!!!

з впевненістю подивимося догори,

Це й не так важко, і не так затратно.

то легкоту відчуємо у собі

То відкиньмо враз у собі споживацтво,

і відчуття переповнюватимуть краї,

відкиньмо і можливості сучасні,

бо уже Духом до змін ми дозріли.

коли сила, зло і гроші, як дії короткочасні

В добру путь Вам, люди,

уже тепер кожного змушують

і творіть доброту повсюди!!!

до тяжкоти Треба знати нам усім,

і кожен тепер каже, що жити стало

що Благодать і Дух святий

важко – на теренах цих святих

і той бродяга, і той трудяга, як і ті,

росте і зріє дотепер

хто має золота три пуди і грошей мішки.

у всьому, що ми життям звем –

Тут прохання проситься до всіх:

це і сонце золоте, і небо голубе,

не віддаваймо сили тіла і можливостей

і хмаринки у висоті, і повітря легке,

ума, і води у всьому живодайні,

бо ще не скоро і не враз зникне тяжкота, і вся земля, квітуча травами,

а шукаймо способи очистити себе і роди

кущами, лісом, горами, степами,

і починаймо добродіяння у милості

рибами, комахами і птахами;

і з любові, це і люди працьовиті, щирі, бо саме вони відкриють нам райські ворота які добротою формують смисл, і саме тим, хто уже свідомо й уміло

яким наповнюють цей край святий

взявся до змін позитивних у собі.

по Замислу Всевишнього із начал

А ці тиради є для всіх, як запрошення до дій; які є Твоїм тілом, хай ці слова будуть всім за стимул,

а в діях мудрістю і розумом постаєш,

19

справедливістю, милістю, а тепер прийшла та пора і час

добротою і любов'ю до нас ідеш

відновлювати забуті нами істини,

перед лице для порад і молитов

взявши з православя правду-істину

своєю святістю, вічністю,

і славословити її з духовної чистоти,

кріпкістю і відповідальністю

а вона є у тих, хто творить доброту,

себе так, Всевишній, проявляєш,

хто любов'ю єднає якості життя усі

наш Отець-Творець-Дух святий.

і про це ж нам християнство сповіщає,

Тому й пророчими є ті слова,

з'єднавши традиції і обряди православні

що саме на теренах цих святих

з суспільними настановами назрівшими.

і відродиться життя у всій повноті,

Так, важко це потомки сприйняли,

яке так глупо понівечене людьми

коли юда Володимир їх живих

у своєму злі із мнимих вигод і користі.

у Дніпрі мільйонами топив.

Та саме цей же люд і відновить свій Дух

Не приймали християнство словяни

і саме звідси благодатні енергії потечуть

після того більше ніж шістсот літ,

по всій Землі і далі.

та і сьогодні Дух православний

Відродиться люд і природа вся,

витає в умах людських

бо надра цього краю наповнені

серед поліських лісів, боліт,

з давніх давен скарбами до країв,

то так і на висотах карпатських гір.

є у нас гори, ліс і прісна вода,

Тому нам сьогодні слід

є багатющі чорноземи,

зібрати на теренах світових

де колосяться щорічно хліба.

усе те краще, що традиції людські

Ось яку місію святу

від зародження до цих пір

УКРАЇНА собою зберегла,

зберегли в релігійних традиціях своїх

а ми усі на цій землі

і з благословінь Всевишнього Творця

маємо все це усвідомити,

в спільноти людські несли.

та ще завзятіше творити молитви,

Не слід виставляти Кришну, Будду,

очищуючи себе від помилок минувшини

Іісуса…

і Дух чоловіка відновлювати у собі,

за єдиних богів, бо ні одна людина

а життя розсудить справедливо,

не здатна вміщати у собі

кому лишитися жити на теренах цих.

всецілого і єдиного БОГа-життя,

Саме У-КРАЇ ці з усіх усюд носії

яке є у всьому живому цієї цілісності,

правди, милосердя, любові і доброти

цього кола-життя, як енергій різних рух, понесуть щиро мову соловїну

то так і в людині зокрема.

і взаємини святі й міцні,

Так, вони є БОГа сини;

бо саме тут є земля найбагатша і родюча, так, вони є Духа святого носії

ліси і різнотрав'я, які вдень і вночі

і в місії своїй життєвій

виробляють потрібний кисень для життя,

посланцями-душами від Творця прийшли,

та і прісної води у горах, річках,

та ще людям апостолів лишили.

болотах і озерцях вистачить на всіх,

Вони багато зробили для відродження

а надра, надра так багаті на метали

людства

й мінерали у ті часи розгулу злого сатани

в кількостях великих і, ніби, зібрані

і тому і їх славословити треба,

усі сюди, бо вони по собі духовний слід лишили, якими так багата наша планета

як послідовники-сподвижники святого Духа

й космос великий. тут, на Землі, для зневірених і байдужих, Про такі умови на цих теренах

а ті, які довіру завжди мали,

наші пращури дбали у віках,

то вони у собі з ними і жили,

20

чим гнобителів Духа до змін спонукали.

очистити себе від павутиння

Хоча основна маса гонителів істини

традицій релігійних,

самознищувальною є і їх коріння гниле

бо сьогодні вони служать сатані

виростати життю новому моці не дає.

і навіть на наших теренах вони

Так, людина кожна є плід вічний

спаплюжили основи православ'я

нашого Творця і БОГа-Життя.

і основи тих істинних Знань,

Тож зрозуміти нам слід,

які для людства принесли

що в наявне християнство, як і іслам

Христос і Будда, як і інші

внесено за основу іудаїзм, та і тут,

праведники цього світу,

як і в інших традиціях релігійних

як їх леліяли сподвижники святого Духа, збережено язичництво прадавнє,

оберігаючи Цілісність святу

яке дозволяло єднати чоловіка Дух

у цьому коловраті енергій позитивних.

у родах-сім'ях ту Цілісність Всесвіту

Так, і поділ такий у спільноті уже загнив

по великому Замислу Творця.

і тепер цілісності людства шкодить.

А нам би ці традиції звичаєві,

Та релігійні традиції живими є іще

як і релігійні всі пересіяти,

у нашому суспільстві, та і тут живе,

та зберегти основи життя

як факт, те устремління перших вождів-

одвічної людської спільноти,

князів,

що існувати почала,

які апо факту є нащадками своїм нутром

та і вижити змогла

тому звіру лиходію, який хитрістю,

саме завдяки справедливості,

лицемірством, страхом, підлістю

бо правда, як світло і теплота

поділив людство на держави і нації.

є умовою життя чоловіка,

Хоча з Цілісності почався світ життям

бо вони є основою довіри

і тепер Дух Цілісності витає в умах,

у взаєминах гармогійних,

тому так р'яно церковний клір,

що, нібито, є гра життя у радості.

як і суспільні князі і їх двір

Бо такий стан єства

визнали за доцільне

є відновлювальним джерелом,

об'єднати людство в князівство одне

для усвідомлення нашої сопричетності

з мотивацій корисливих своїх,

у цій світобудові одвічній,

зберігши покірність й страх,

де людина здатна творити

у наддержаві всесвітній

красоту, милість, доброту

на ідеологіях політичних,

і той стан любові, щастя,

а не з основ істинних джерел

які й устремляють наш ум

на якостях милості, гуманності,

до усвідомлених і розумних дій,

і тієї соціальної рівності,

наповнюючи Благодаттю дні

яка з доброти і любові росте.

нашого життя на цій Землі,

Все ж визнати нам слід те,

де воістину жили боги

що суспільство навчене уже

і, можливо, іще нам

до суспільних поділів

спільно з усім живим

і рабську ідеологію прийняло,

вдасться відновити умови ті,

та умиротворення і спокою все ж нема

де Духом зростуть воістину боги

і тому серед нас напруження і зло є,

і відновиться на теренах У-КРАЇ цім

яке часто війнами, кризами вибухає.

той явний, а не міфічний РАЙ.

Тому корисливі політики

Так має бути у цілім світі,

до творіння Благодаті не придатні,

а ми маємо свої єства

та все ж мають нюх на багатства дармові, очистити від помилок-гріхів,

часом забираючи і копійки,

21

мабуть, не мають совісті у собі.

Так було уже не раз і цей їх фінал

Мали, мали шанс ми

залишить по собі лиш колючий бур'ян.

почати рівновагу відновлювати

Творець знав, що ми творенням любові

від покрови 2022 року до пробудження

і доброти

природи, будемо здатні ці енергії зла погамувати

та років два іще затратити

і воно, як було уже не раз і не два

на усвідомлення до очищення,

камінням, вугіллям, газом і гіркотою

до розуміння і дій,

матінка-земля у себе усе це прийме.

щоб звільнитися від зрад і лицемірства

Так безслідно серед нас зникнуть ті,

а далі іще років тридцять п'ять,

які грабували надра, поля, ліси

щоб налаштувати суспільний лад

із користі для мамони-сатани.

на умиротворення і Благодать,

Та, щоб зменшити їх енергетичну

та люди виявилися не готовими

злу міць,

і їх до цього ніхто не просив, не вів,

то нам переглянути традиції релігійні слід

бо вони керівникам сліпо довіряли,

і в першу чергу в Україні – краї цім,

а ті ж не могли, бо вони

де Дух Цілісності витає в нім,

уже давно на службі у сатани.

поступи зробивши відмовою простою

Тому нам Творець зі своєї милості

від догм і постулатів християнства,

додає цих два і десять літа

які славлять основи іудаїзму: «Алілуя», досить таки важких для переосмислення

який по факту є звіром злим,

себе, своєї суті і самого покликання,

що наймення має Єгова-Еголим,

щоб ми узріли попередній шанс в них

який людство привчив

і умами дозріли у необхідності такій

виживати в стражданнях,

на теренах України і у світі всім.

бо керував нами через ЕГО,

Але й для повсюдного відновлення

той прагматичний і верткий, хитрий ум,

гармонійного і благодатного життя

що суєту в життя допустив

Він дає останні роки з відпущених,

і цим чоловіка духовний центр закрив,

Та чи ми умами до розуміння зійдем,

щоб розірвати цю Цілісність

щоб почати творити з любов'ю

і цей зв'язок усіх енергій позитивних,

зі справедливості той гармонійний

бо в цій єдності уся міць,

і щасливий рай, якої так боїться злий.

за яким так рід людський заскучав.

Ми маємо свідомо перестати

Будемо, будемо страждати ми

прославляти їх рід від Авраама до Мойсея

плакати, лікті кусати і життя віддавати

і сучасних юд, як носіїв енергій негативних; ще літ півтораста по ліквідації інтересів

як і славословити господа не слід,

кровопивців злих таких,

бо він по суті й змісту є одвічний господін, відновлюючи у радості істину святу,

начальник для людей у світі цім,

бо маємо Благодать відчути і бачити

який брехнею, силою, грошима

по всій, по всій Землі і в космосі.

вилазить на суспільні вершини

Тож надію маймо і позитив у цьому є,

після того як племя це з їх злим

бо серед лісів, боліт і гір

зі Всесвіту викинули на райську Землю цю

ще Дух чоловіка й істини живе

років у п'ять тисяч тому для того,

і цей люд цивілізацію спасе,

щоб саме чоловік зламав

а ці зрадники істини і злодії,

хребет цьому юдейському звіру.

які злетяться для поживи

Та вони розповзлись по всьому світу

перегризуть самі себе

і чоловік втратив Творця подобу,

за можливість забрати усе собі.

а став у діях подібним на звіра злого

22

і він їх л-юди-ною назвав, як і на службах в молитовних домах,

і свої навички їм передав,

просячи: «Господи помилуй»

а вони в образі князів

за помилки-гріхи,

принижують собі подібних,

«Господи допоможи, подай, чи прости…»

забувши своє джерело життя,

і саме так відхрещуємося від Творця.

забувши і одвічного Творця.

Та знаймо ми усі, що Творець і так

Не просімо в господа того,

знає про всі потреби наші, та дає

що є надбанням суспільства всього.

можливість нам самим Духом

Шукають люди прихистку для Душі

зріти і рости,

у ці роки неспокою в умах і в ці роки війни.

як то і подобає Його творінням.

Старших більше, та і молодь у пошуках є, Ці славословіння господу

та скоро, скоро християнство занепаде,

і є покаранням для глухих

допоки ці змінені канони береже,

до слів істинно благих,

та не канонами Творець-Дух святий

та шкоду ми робимо й тоді,

міцний, коли зрячими є ніби,

а саме Дух життя має бути міцним і вічним, читаючи ці слова у канонах…

та коли ж життя знищують князі-господа, Хіба можна нам, живим, носити

то відвернуться люди від домів молитви, символ смерті у розіпятому Іісусі

бо там уже нема Отця-Творця-святого

на хрестику натільному,

Духа, чи то на хресті могильному –

нема в церквах і Благодаті святої,

і все на хресті повішальному,

не є вони тепер центрами Духовності,

як погрозу покарати способом таким

як і попи духівниками уже не є,

всіх і вся, хто іще не є

бо вони пам'ять отцов продали.

прихильником господа.

Та не нам їм суддями бути,

Це велика помилка людства …

а така церква без духівника уже мертва

Та це ж богохульством є,

і Духа БОГа-Життя там нема.

і в цих словах Благодаті нема

Все людство на Землі

бо істина, доброта, любов іде

у єднаннях своїх при житті

Духом святим від Творця

з сім'ї, родини, роду, народу, нації

через усе і вся, як, зокрема, і від господ, шанували і берегли у віки

хто живе і діє по Замислу Всевишнього.

істину-правду-справедливість

Чи то краще буде коли ми

у взаєминах між собою завжди.

помолимося за їх лихих,

Вона основа всіх якостей духовних

посилаючи доброту і любов

на яких вибудовується милість,

із себе навкруги, то так і до них

милосердя, гуманність, любов,

у домах молитовних

щирість, щедрість і доброта;

так і при молитвах гуртових,

на яких вибудовується мораль, етика

щоб вони дбали про підлеглих своїх.

і в цілому поведінка людини у житті цім.

Ходити по помилування,

Тож міркуймо люди всі

чи з прощенням, проханням

і шукаймо способи

ми можемо до них

все таки зберегти

у кабінети установ суспільних.

духовні осередки наявні.

Хоча ми знаємо усі,

Господь є начальник, князь, президент,

що Творець-Дух святий з милості діє

як і ті, хто себе вважає з надлюдей

завжди,

і про це пишуть у книгах «святих«

що Він, як і БОГ святий, що Духом

і в Біблії зокрема,

кріпкий і вічний

23

дав, дає усе, у чому потребу людина має.

Не може бути Благодаті у взаєминах,

Так і начальника руками Він дає,

коли ми у покликанні життям сюди

дає і руками рідні, сусіда при потребі.

не хочемо творити по істині

Ось чому доми для розмов-молитов

милість, доброту і любов.

із Всевишнім Уже, уже визрів іспит для наших умів на те, стали клубами, клубами, де ідеології зла

чи дійсно господь нас до істини веде?

проповідують з амвонів во славу князя,

А нам би слід святими молитвами,

проповідують до дурості зовсім,

входячи в них умами та так,

називаючи БОГом господа, а господа

щоб вирощувати правителів гідних нас,

БОГом, щоб Земля Благодаттю повнилася

називаючи господом сподвижників

і возрадувати цим нашого Творця.

Творця То чи задумалися ми про те,

і, зокрема, Його месію – Іісуса Христоса, хто нами керує і куди веде?

який про духовний стан дбав,

Ще свіжі в пам'яті людській

заблудивших євреїв Духом і на Землі.

такі господьки при житті

Не був він господом, БОГом, князем

за яких горланили люди лихі,

при житті, а їх, як свиней у прірву на вбивства вели

а був і залишився вчителем духовним

Ленін, Гітлер, Сталін, Маодзедун,

по всьому світу цім.

як і сучасний Путін і ті,

Такими ж були його учні-апостоли

хто діє подібно названим.

до того і тепер, несучи його дух

Плакали і плачуть матері, жінки, діти

до кожних дверей, до кожної Душі

і їх сльози не минуть гіркої долі

і не ремствуймо ми, бачачи перекоси ці.

таких господ-тиранів і нащадків їх.

Тому й опинилися на суспільному дні,

Та все ж потрібно тут написати,

духом занепали, а умами збунтували

що вже багато знають про це

і без розуму нищити почали

і тому третина, а то й половина

озера, річки, поля, ліси.

з людства усього на Землі,

Так, господь сьогодні вже

які у зневірі і байдужості своїй

всіма державами керує

вбачають перешкоди великі

і методика, і способи у всіх одні,

для духовного зростання

та і князь однолиций уже досвід має

у законах суспільних,

і так вільно нашими умами маніпулює,

як і в канонах традицій релігійних,

взявши в помічники і церковний клір,

а наявну пропаганду ідеологій,

примушуючи їх робити глупоту,

як і ідей від князя-сатани

що суперечить Творцю-святому Духу.

людство втомилося нести.

Не може Отець-Творець-Дух святий,

Втома, тяжкість у житті

як батько, тато для всіх

серед наявних можливостей

бути господом, начальником у житті,

наукових і технічних

як не може й син Його бути господом

мала би полегшувати

у сім'ї, умови праці й побуту

бо тоді не буде тут любові взагалі,

і мав би бути вільний час

як у джерелі духовності святої,

у дідусів, батьків,

як і інших якостей буття,

які би навчали нас

бо в ньому по різному є –

прекрасного і милого,

і доброта, і зло, і сльози горя,

але чогось усе навпаки –

і сльози радості, і завзяття,

ми світу не бачимо білого.

й натхнення, і тишина…

Працює невідомий механізм,

24

що так затягує наші уми

яка би єднала на Землі всій

в суєтливий унітаз і ми

маленьких, зрілих і старих,

згубили істину у собі.

які би життя шанували,

Ви подивіться люди всі,

богозамилуваними були,

як небо дощами плаче

боголюблячими зріли,

безперестанку цих років два,

бо князі-господа з екранів телевізорів

ліс вирізали з користі,

будоражать люд, розпалюючи війни,

знищили поля, вимирають села,

і зникла впевненість за майбуття,

горить пластик вогнями

а нас кличуть захищати з усіх сторін –

і вогонь шириться лісами і полями –

кого, за що і як? Не можуть

чорнотою блимає до небес.

відповісти ніяк.

Ось скільки люди зла наплодили!

А вони по квартирах, поїздах

І все це потрібно виправляти нам.

шукають тих,

Закони і канони можна обійти,

кого вбити вони з кабінетів забажали,

коли змінюються обставини

та способів закінчити війну не називають, і потреба назріла велика

бо лиш Дух краю і людей у нім

у зміні світоглядів людських,

з допомогою Отця-творця-святого Духа

коли питання постає руба:

ми здатні життя зберегти

«Буде життя на Землі, чи ні?».

і мир, і Благодать сюди внести.

Їх же писали люди

Вони уже тепер кучкуються кублами,

для настанов і навчання,

бо страх і смерть чигає за ними

для облаштування взаємовідносин

і вони нужда-ються в подібних собі,

з рядом заборон і обмежень,

тому й нори уже заготовили.

коли вибудовувалась модель

Ця нужда збіднить душами й умами

в певній частині спільноти.

ще більше їх до погибелі.

Ми теж не виняток із цього

Не стане на певний час гнилих

і є свідомими того,

бариг і багачів суспільних,

що погіршилися суттєво

та й істинно такими не є,

взаємини і взаємовідносини,

бо працею і умом своїми

а в цілому й зникають умови для життя,

мільйонером ніхто не стає,

з середовища якого появляються й такі,

а за їх мільйонами зубожіння мас

які готуюють моделі нові

і сльози матерів і сиріт збайдужілих.

по облаштуванню гармонійних

Та зупинити їх у діях лихих

і гуманних структур

досить таки важко, важко вмить.

з соціалізацією потреб,

Важко і в просторовому часі

як умова того, щоб вирощувати якості

людські уми перевчить,

духовні, бо потривоживши їх,

а вже на них будувати на Землі дім новий.

то вибухнуть енергії злі,

Та все ж на вершині життя

які не просто умиротворити.

була, є і буде істина свята.

Ось як князь-господь за віки,

Важко буде перший крок ступити,

як павутиною оплутав наші уми,

та другий в такт піде,

словом цим для оправдання всіх дій

бо людство уже жде

корисливих, злих своїх

тих благодатних змін.

у нашому спільному домі – житті,

Ось тому проблема назріла

вносячи покору, страх у взаємини святі, і вимагає негайних змін

коли по факту усі ми, життями наділені, для відновлення істини святої,

маємо жити у гармонії-грі з усіма,

25

вибудовуючи у довірі шану серед рідні: Тому збираймося Духом святим усі

до Отеця-Твореця-Духа святого

і єднаймося у праці творчій

і до Богородиці світу всього,

з любов'ю до всього і вся,

і до БОГа-ЖИТТЯ святого,

щоб у всіх діях доброта росла.

що Духом кріпкий, вічний,

Знаймо люди, знаймо про це все.

у сукупності такій.

Знаймо й те, що до любові і доброти

Творець дав нам основне:

ведуть життями енергії незвіданні.

життя і здатність, вміння жити;

Вони ж є тим сонцем і дощем,

здатність говорити, розмірковувати;

є тим повітрям і теплом,

здатність до творіння красоти,

є основою любові і доброти,

милості, любові і доброти;

як і знання усі ці у житті

здатність богозамилуваним бути;

не з кабінетів князя прийшли…

здатність милуватися красою

Ведімо себе мудрими думками,

і людською добротою;

словами і благодатними ділами

здатність любити і любимими бути;

при житті умиротворенно і гідно,

здатність їжу добувати

щоб за все, усе нам не було стидно.

і житло собі будувати;

Бо саме на це настановляє всіх

здатність дітей народжувати,

наш БОГ-ЖИТТЯ святий,

їх леліяти і до життя готувати;

що Духом кріпкий, вічний

розуміння дав розрізняти

і Всевишній жде від кожного змін,

добро і зло, гнів і радість;

бо Він нам довіряв і довіряє

навчив диявола у собі покоряти;

і на істинні зміни благословляє,

дав ази якості духовні стяжати…

а нам усім,

Це все Отцем-Творцем-Духом святим

хто живе у благодатнім краю цім,

у кожного із нас є ізначально заложеним.

зрозуміти суть святу –

І по милості Його, і по настановах Його

для чого ж все таки ми

ми множимося і живемо зі здатністю

покликані життями сюди

облаштовувати життя свої

і прийняти мудрість в дію

і іншим з можливості допомогти.

по відновленню забутих істин,

То хіба це маємо ми від князя-господа,

щоб Україна й увесь земний люд

який серед нас ходить живим

пізнав Благодать і прийняв її

і вважає себе повсюди головним,

у праці, відпочинку, сні.

запрошуючи голови схиляти перед ним…,

Бо саме ця місія покладена,

говорячи в канонах релігійних,

як і Всевишнім передбачена

що і Душа в людині є грішна,

у долях наших і цього краю

а гріх по суті помилка велика, чи мала

з усім живим на теренах цих.

і вона проявляться у житті з нашого ума, Тому ми, усе, що дихає Духом святим,

з того, що чують вуха, бачать очі,

воістину є це сім'я-насіння,

перемагаючи енергії Душі,

є ця рідня велика на Землі,

і цим заводячи нас у помилки,

яка засіватиме любов'ю простори ці.

які ми лиш потім здатні бачити,

Цю БИЛИНУ пишемо ми

з докорів сумління відчувати,

для сучасників і тих,

чи зі страждань Душі

хто буде іще живим,

до того часу, чи пори,

щоб діяти зуміли і зрозуміли те,

допоки умом не прозріємо ми

як цей народ український пройде

і саме тоді він, цей диявол лихий,

життями всі означені роки

береться виправляти нас таких.

і запрошую до посильної участі

26

у відновленні святої істини.

бо саме в цих діях і є основа, і умова

Не може так довго бути,

для закінчення війн сьогодні на Землі,

коли зло «керує« життям,

умова для зелених життєвих нив,

не гребуючи нічим, та так затято,

що зійдуть із зерен Благодаті

щоб понищити не тільки людство,

у взаєминах людських.

а й благодатні Духом ці краї,

Не просто зробити перші кроки,

хоча доброти і любові так обмаль є

щоб кожен зміг себе налаштувати

в середовищі людськім

і прийняти серцем і умом потреби ці,

і тому нема гідної ходи у тебе,

а ще важче проявити себе ділами,

БОГу мила Україно і мені,

бо без дієвих досить проблемно

то зберімося усі і візьмімося за руки,

змінювати світогляд суспільний.

щоб зібрати на теренах цих

Слава Тобі, Всевишній,

ті крапельки любові і доброти,

вселюблячий, всещасливий,

щоб вона із нашими серцями

всесправедливий, всещирий,

гідно у цьому світі йшла.

всещедрий, вседобрий,

Тебе, Україно, і ці краї,

всемилостивий, всемилосердний,

і ці залишки родів

всезнаючий, всевідаючий,

чекає увесь світ

всевміючий, всемудрий

з надією й довірою.

у всьому живому на Землі

І не все у нас так погано,

видимому й невидимому

і не все на у-ра у нас,

нині прісно і на віки!!!

бо і війна неспроста

Слава Тобі, Всевишній, і нам у Тобі,

на теренах цих,

що саме так у мирі й спокої

і не спроста природа плаче

відкриваєш зерна мудрості!!!

від дій спільноти тут,

Слава Тобі, Отець-Творець-Дух святий,

тому це і є свідченням того,

слава Богородиці нашій,

що духом занепав люд.

слава БОГу святому,

Тільки духовне відродження

Духом вічному й кріпкому,

дасть нам можливості

шана і слава із любові

відродитися і нам, і Україні –

сподвижникам Духа святого всім!!!

іншого способу поки нема

Хай наш край, Україна, буде

і тому над цим треба задуматись,

тим місцем на святій Землі,

що прийшов той час-пора,

де Духом святим зросте

коли ми маємо самі

джерело миру й істини!!!

усвідомити зріло назавжди,

А перші кроки у відмовах є,

що відродження відбудеться,

які означені в цій билині вище.

коли ми змінимось на краще всі.

Будьмо мудрими усі ми

Ми маємо змінити життя свої

у цій гідній чоловіка місії!

і плекати якості святі,

Бажаю моці Духа у собі!

а також в інших побачити

Бажаю всім і вся здоров'я,

те, що і вони є носіями якостей цих

бажаю щастя, любові,

і що природа є із нами в грі-житті

спокою і гармонії у собі

тією Цілісністю БОГа-Життя,

і у взаєминах з людьми,

яка і є умовами відродження,

достатків і доброти!

відродження давно забутих істин.

Нам слід припинити всім

цей занепад духовності у людях,

27

МОЛИТВИ

або потребуючому не допомогли.

Молитви по суті й змісту різні є.

Молитви до джерел енергій,

є дякувальні і прохальні,

з яких черпаємо усі ми

є ті, які творяться на самоті,

енергії життя і радості,

є також гуртові, спільні,

черпаємо знання і вміння

є молитви за здоров'я й успіх,

для істинного творіння

є за дітей і батьків, себе,

і є джерелами святими,

є благословляючі і прощенні,

бо Благодать Всевишнього

є поминальні, є молитви і до джерел

в них і над ними.

енергій всесвітніх…

То є розмови, прохання і подяки,

Праця, як і саме життя

то є ходою за порадами,

по Замислу Творця

то є хода думками і в словах,

є з чеснот духовних

як і в благодатних ділах

і входить до молитов щоденних.

до БОГа святого, що Духом кріпкий

Бо кожна капля праці

і вічний.

з благоговіння й радості

Там енергії живодайні всесвітні,

приносить нам благо й щастя

які позитивом наповнюють всіх і вся,

і тому ми її таку

хто торує стежечки до них,

частиною молитви звемо.

на яких тримається життя усе

Навіть будь яка монотонна праця,

і які рід чоловіка святими зве.

яка чекала, чи чекає нас

Та й інші учасники спільного життя

упорядковує думки, емоції

по своєму славословлять Всевишнього

і виводить в кінець

Творця

на путь благодатний.

і святого Духа, як основу Його дій

Та і болі, і проблеми наші

від незвіданних начал і кінця.

є наслідком помилкових дій.

Бо саме рух-дух енергій таких

Часто й смерть передчасна

засвідчує нам усім живим

зупиняє нас від дій страшних,

про ту радість, благодать святу,

то шукаймо допомоги

яку ми спізнавати здатні,

з джерел духовних.

примножуючи із дня у день її

Якщо доля нас долучила

у справах і діях хороших,

до помилок таких,

які ми обумовили словами –

як у роду накопичувальних,

справедливість, милість, доброта,

то тут розраду шукаймо

любов …

у Творця-Духа святого,

тому сама спроможність чоловіка

чи у цілителів душ,

і духовна налаштованість його

бо тіло виздоровіє, чи помре,

свідомо їх творити і так з ними жити,

а от дбання про Душу

чи по можливості цього інших вчити,

оправдовує життя це і те,

будучи в місії такій святій

яке з нею прийде

апостолами правди і доброти,

у життя нове.

щоб спізнавали всі умом своїм,

Хай і прощення свої щирі

що гармонія взаємин і гуманність дій

будуть частиною молитви.

і формує стан добродіяча,

Прощення просімо у Всевишнього,

уже як джерело Благодаті

в БОГа святого Духом кріпкого і вічного, у присутності своїй

просімо і в тих, кому потривожили уми,

зі знанням любов нести у собі,

кого обізвали, чи кому збрехали,

леліяти, ростити і зріти,

28

роздаровуючи іншим її.

як звичайну потребу нашого буття.

Дякую Тобі, Творець-Дух святий,

А воно вже розкриває суть

який і нам таке життя подарив!!!

нашого покликання сюди –

Слава Отцю-Творцю-Духові святому,

молитися повсякчас і скрізь:

яко несе цю любов до кожного дому!!!

дома на дивані самі, чи гуртом,

Тож навчаймося цих молитов усі,

при сніданку і вечері за столом,

щоб зберегти мир і радість на Землі!!!

на роботі і в дорозі,

Ці заклики і дії чудодійні

або коли до дій будь яких підходимо,

і кожен може долучитися до них

чи ранком з постелі встаємо,

творенням правди, милості і доброти,

або до сну готуємо себе,

а ці якості життя можуть відродитись,

чи коли з путі істинного схибили.

коли ми ділом, словом і в думках

будемо шукати так путь життя,

* * *

якою кожен спробує з чистоти єства

О, Творець Всевишній-Дух святий,

повернутися лицем до Творця

О, БОГ святий-Духом кріпкий, вічний –

і насправді відновити на віки

прошу Тебе Благодать свою

ці забуті істини буття.

пошли у дні цьому,

Саме так, бо ми і є по суті ті

бо сил не маю у собі

відчуття, ум, очі, вуха й руки,

і життя, злоба, осуд, гнів

якими і творимо гуртом

здолав усе єство зовсім.

ці справи благодатні.

Чого через мученництво ми

Хоча сатана серед людей зміцнів,

так тяжко, важко пізнаємо

бо багато хто із нас захотів

ті якості життя святі?

мати щастя і море багатства,

Хіба місія наша саме така,

а їх із глупоти шукати та й не вміли –

щоб у випробуваннях таких

вони ж бо приходять із доброти.

ми щиріше творили молитви,

Тому такі молитви змішані

хоча Сущий знає Душу й долю наперед

в одночасі зі славословіннями Творця

і ось так додає нам сил, терпіння і вмінь

і з подяками БОГу святому,

для пізнання істин святих.

який Духом кріпкий і вічний

Тому і у життя саме для того веде,

є істинною їжею-енергією для душі

щоб саме так істину Твою пізнавали.

і є тим світлом для дозрівання ума.

А духовно дозрівші свідомо вже

Знаймо люди, знаймо всі,

беруть цю ношу, несучи у житті,

що життям ми сюди прийшли

пізнаючи перешкоди, тяжкості,

не для наплодження зла

як строк для очищення,

і не для вибудови замків

як строк для навчання-пізнання.

для заздрощів і гордині,

Навчи мене, прошу,

бо подивіться у природі, люди,

творити благодатну доброту

скільки багато серед живих

і любов навчи приймати святу

є чудових будівничих

таємно, чи то наяву

своїх нірок, гнізд,

наскільки здатен нести її.

та чогось усе там до ладу і з потреби.

Ти, Творець-Дух святий,

Бо наша місія життєва у тому,

наповнений любов'ю завжди,

щоб теж збудувати дім

бо є у Всесвіті саме ті,

висадити сад і зростити сина

які посилають Тобі

у постійному добуванні

у молитвах своїх

їжі, одягу на всі дні у житті,

краплі любові і доброти,

29

щоб саме Ти з висоти

Буває слова одинакові,

зумів давати її саме тим,

та при озвучені вони все таки

хто потребу сильну має

дають різні результати,

і Благодаті святої чекає.

коли ми промовляємо їх

Так, саме Благодать свята

із злорадством, чи ненавистю;

дає знань і вмінь тим,

з насмішкою, чи іронією;

кого диявол у всьому обсів –

з тугою, сумом й плачем,

в обманах, злобі, осудами,

або в радості від них скачем.

плодячи через таких

Буває, що звук, інтонація і міміка

той небезпечний гнів,

вносять нову суть і зміст у розмову –

з якого виростають

інколи це підносить нас у радості,

повсюдне зло і війни.

інколи спонукає до розмірковувань,

Настанови Всевишній всіх

чи дій,

до молитов, любові і доброти,

інколи нам соромно від них у житті,

щоб між собою всі люди

а деколи вони кличуть у бій…

в радості й достатках жили

Буває, що слова по суті й змісту

у своїх думках, словах, ділах

досить різні,

на радість всьому у світах!

та у взаєминах людських вони

Дякую Тобі, БОГ святий,

поряд ідуть і досить тісно,

що Ти даєш щодня мені

чи проголошуються в мить одну,

ту частиночку Благодаті

або є одним цілим

зі своєї любові і доброти!!!

в ситуаціях різних.

Часто є, що ми у рідній мові

СЛОВА

застосовуємо слова іноземні,

Слова, слова – вони у житті

ніби, й по тексту вони

і ми цим життям є на Землі.

в нашому суспільстві

Вони по суті й змісту є різні,

зайняли нішу словникову.

як і саме життя у розмаїтті

Та справа зовсім в іншому,

тих речей, істот навкруги

бо коли ми застосовуємо слова такі,

у видимому й невидимому світі;

то фактично не відображаємо

у тих ситуаціях, подіях, як діях,

і не здатні до цього,

якими людина обумовила усе

щоб суть і зміст розкривати

їй відоме й невідоме все таки,

словами тими, які вказують на дію.

а по факту вони такі помічні

Тому при розмовах і при письмі

у вибудові взаємин різних –

такими словами опаганюємо самі

добрих і лихих, чи мовчазних.

рідну мову, джерела родові

Саме ними на Землі ми

і цей край землі, де живемо ми.

облаштовуємо життя свої

Де у світі є така мова ще,

працею творчою день при дні

яка у собі кожним словом

з любов'ю і в радості,

дієву суть і зміст несе.

або у заздрощах і гніві

Тому нам слід знати всім,

готові починати війни.

що залишки людства на Землі

Кожне слово за суттю й змістом

говоритимуть на мові цій.

має у житті інші слова подібні,

Якщо забудемо цю мову ми,

або є й слово лиш одне,

то будемо життям відірвані

та у поєднанні з іншими

від джерел енергетичних світових,

уже іншу суть і зміст несе.

від джерел життя родових

30

і будемо тим бур'яном,

бо на ній можна на педаль жати

який перекотиполем звуть.

і без тями гальмувати можна,

Хай як князь-сатана тепер

п'яним-злим за кермо сідаючи,

намагається поширювати

бо тут нема дерев і життя,

так усюди по всій Землі

нема людей і святого Духа.

англійську мову для всіх,

А чого тут бути їм,

чи то залякує китайською.

коли тут керує нечистий,

Так, у сьогоднішній суєті умів

коли тут стільки негативу,

і при наявному спрямуванні

що й трава не може рости.

до зневіри, байдужості, лицемірства

Їдь, їдь шолуїм,

і такому ганебному занедбанні

поки с-во-бода для помилок-гріхів,

духовних якостей на Землі,

для планів лихих і намірів злих,

людство прийме цю мову,

для злорадства і хульних слів,

та вона така не об'єднає

для похоті, бо тіло розгарячілося,

рід чоловіка в цілісність,

бо близько пекло, вогонь і чани.

тому і розпад задуманого

Їж делікатеси в бумажках блискучих,

у зародку неминучим є.

пий порошковий спирт,

А щоб самому не долучитись

бо на цій дорозі не зупиняють таких.

словами й діями до кагалу,

Нема тут совісті і постових,

то вивчаймо глибше і повніше

та і протокол з докорів сумлінь

свою рідну мову,

не будуть все таки писати,

а якщо життя занесло нас

бо лиш чути з пісків,

у краї народів інших,

той лемент сатанинський.

то прилучаймо себе

Хіба деколи навперейми

до природньої цілісності

рогатий з хвостом і коцюбою пробіжить,

і вивчаймо мову корінну.

щоб таких друзів привітати,

Життя, життя…

бо хочуть хазяїну так догодить

і якщо твоє воно,

і вже без черги, а за гроші

то маєш берегти його,

так плавно в чан зі смолою опустить.

а не приносити у жертву

Погубили життя,погублена душа…

по якихось канонах і законах,

Для чого жив сорок років цих?

стаючи лицемірами перед істиною.

Ні, не жив.

Тому кожен по правді живи,

А трудивсь так трудно й тяжко –

і потреби задовольняй свої.

того обдурив, іншого набив…

Живи і у радості твори

і так багато, що часу не було поспати,

і ту доброту з можливостей,

не мав часу до молитви стати.

то матимеш спокій у Душі,

Життя скоротив у гонці цій.

а вона скерує ум наш так,

Не на ту путь-дорогу зайшов умом,

щоб подібних собі

бо не шукав Духа святого для розмов.

ми знаходили при житті

Дорога то широка була,

і спільно творили

та короткою виявилася вона

Благодать з любов'ю.

і справ хороших на ній не лишив,

а все в житті, нібито, було,

ШИРОКА ДОРОГА

та все щось з ненависті і зла.

Широка в пустині дорога є

Шукаймо люди путь до істини,

і така пряма, ніби то, в пекло йде.

хоч він і вузький і іспитів чимало,

То так воно й насправді є,

бо треба очистити душу, тіло, ум і зір, 31

то побачимо зобіч дерева, квіти, відкриваючи по краплі істину у собі.

побачимо захід і сонця схід,

Так, ми проходимо тисячі життів

почуємо дихання повітря,

у митарствах і до напасті

почуємо пташиний спів,

через зваби, бажання злі

побачимо джерельця води,

до суспільних возвеличень і користі,

побачимо щасливих творців –

то саме оця суспільна висота

і все це в радісній грі,

і дає ті іспити у пізнаннях.

при якій засівають усе, усе,

Пізнання того, що не знаємо ми,

бо повсюди доброта і любов проросте,

коли, де і звідки нами і життями

а сущий, беручи плід із землі,

править і водночас вчить

то поділиться і з подорожнім

тих істин святих,

тим сніданком смачним,

коли наш життєвий досвід

за яким поговоримо про вічне.

правди, доброти і любові

виростає до мудрості творців.

ПРИЙМИ І ТИ

Саме такі є істинними дітьми

Прийміте це життя

Отця-Творця-святого Духа,

і не бійтеся як я.

Вседержителя цілісного життя

Хоча воно рутина днів,

у цих помилках і каяттях

та є досить часто радість в нім.

на цих стезях пошуків-пізнань,

Так, воно найбільше,

до праведників, старців;

що у чоловіка у цім світі є.

до духовних вчителів, апостолів.

так, усе живе повниться ним

Саме такі є тими дорожніми знаками

і усе те видиме й невидиме

для всього людства на Землі,

без знань про початок,

бо ми лиш учні у цій школі,

як і про його краї.

яка названа життям

Тому так греки давні у віки

з можливістю співтворцем бути

життя БОГом нарекли.

тих життєвих якостей,

Це не особистість, виокремленість. Ні.

при яких ми живемо в радості,

Бо це усе, що кожен носить у собі,

з втіхою і замилування Творцем,

бо це уже у видноколі й поза ним.

як і своїм свідомим надбанням

Так, ми узалежнені від нього,

приймати у житті усе те,

та водночас ми будівники його.

що щастя і любов несе.

Хтось узалежнений перед ним,

Тому ці якості прийми

а хтось є його будівничим

і у житті гідно йди,

і вишуковує те благо у собі і у всім.

лишаючи щодня по собі

Тому то є й начало творче скрізь,

ті умови доброти і любові,

як творчий, свідомий, позитивний дух

з якими б нащадки жити могли,

у всьому, що дихає ним –

дякуючи Творцю, роду, родині.

і є по факту пошук джерел святих,

А у мене БОГ святий, щирий, вічний,

який чоловік означив як дію,

Богородиця і Дух святий

дію священну, бо це святий Дух.

одного разу Душу відкрили

Ось така триєдиність є основа,

і я почав писати прозу і вірші,

основа БОГа, що Духом є

які могли би читати всі –

на якій тримається ця світобудова,

і дорослі, і малі по всій Землі.

до якої кожен з нас іде,

Писав і пишу донині –

проходячи життями з тини до людини

уже років більше восьми

у її жорстокості, боротьбі, злі,

і з того радість маю

32

і щодня надію плекаю,

то відкриються усім ці слова.

що слова написані мною

Можливо, ум твій цього не побачить,

читачі читатимуть Душою,

та Душа у місії своїй вільній

відкриваючи повністю себе

по благословінню Творця

для пошуків джерел істини у собі

буде знаходити суголосного читача.«

і спільно зі всіма наповнювати могли

Лиш із часом більшає таких

від океану до океану на землі всі.

і вже у років п'ятдесят ми

А я почав істину пізнавати і писати,

по іншому уже дивимося

почав суть і зміст розпізнавати,

на предмети-речі і на ситуації у житті, а також тлумачити і міркувати,

та змінюються відповідно і дії мої.

що багато з них є бруд,

Так і було у малості за всі роки,

під яким диявол ховає так

які ми не розпізнавали у життєвій біготні, свої гнилі і злі діла із віків.

а тепер, через роки, і свої зміни помітили, Тому пишучи правду тут,

бо себе колись у молодості

то багатьох охоплює сум

до них підійшли з позицій совісті.

і це вказує саме таким,

що пора прийшла відмовитися їм

СВІТЛА ТЕПЛОТА

від обманів, осуду, злорадства у собі,

Як значимо у житті

від підлості і насмішок у житті,

не бути в нім самотнім,

але тоді здається їм усе життя пісним.

а мати тата, маму,

Тому лиш із часом люди пізнавали

мати пару і дітей

себе і навколишній світ,

і цю прекрасну здатність

бачачи красоту свою по новому,

спілкуватися з іншими людьми

бачачи мудрість і творчий запал у всьому, на споріднені суголосні теми

бачачи сонце і гру води, не так як завжди, про життя і про себе в нім.

як і чудернацький метелика політ …

Яке це щастя люди

Ось так відкрилася Душа в мене

чути, відчувати те святе,

і полилися думки словами у рядки,

що ми такі споріднені

та так легко, мило підносячи,

і що спілкування нам дає

що не здатен був зупинити себе

єднатися у сім'ї, мати друзів,

і вже думка була з ума:

бачити в людях якості доброти,

«Чи не диявол несе мене?».

бачити радість і любов у спільноті.

Та все ж приймати світ ми здатні так,

Так багато у взаєминах їх,

ніби то на нього дивимося у дзеркало

тієї світлої теплоти,

і бачимо по суті те і так,

яка гріє душі людські,

якими ми насправді є,

яка додає сил і устремлінь

тому й завдання буде зрозумілим,

пізнавати себе і світ,

що прозрівши раз і умом схотівши

побудувати для себе дім

змінити світ, то почати все ж слід

і поселити щастя в нім.

із найменшого у великому,

Так добре знати нам усім,

тобто із змін себе до кращого.

що любов свята щодня

Та виявляється наяву,

і є творцем тієї теплоти,

що не просто ситуацію міняти.

яка гріє кожного і всіх.

Тому часто зупиняюся в цьому,

А чи часто ми

щоб уми людські не озлобляти.

приймаємо за друзів тих,

Та голос Душі спонукає мене:

коли їх пісні, музика і теплота

«Пиши, пиши…, а прийде час, пора,

так вміло душу й ум зігрівали,

33

а ми чванливо їх зневажали?

як і приборкати пристрасть тіла,

Хоча довіряти фактам ми навчені,

бо саме така Душа Творцю мила.

та у світі і у кожному житті присутні

Саме така Душа здатна

ті енергії краси, життя, здоров'я, любові, творити позитив у результатах,

ті енергії й промінчики доброти і тепла, а це місія кожного праведника,

які нам Всевишній посила

хто цю місію життям несе

щомиті і роками,

незалежно від того –

щоб ми значимість їх пізнавали,

християнин ти, чи стоїк,

та водночас участь у їх творінні брали, чи ти українець, чи узбек.

бо саме цим зберігаємо ми

Тому маємо зрозуміти всі,

послідовність і вічність між нами.

що голос Душі чути тоді,

Тож знаймо люди всі,

коли ми творимо діла у позитиві,

що теплота взаємин завжди

бо саме наші дії такі

дає нам можливості великі

тримають відкритими душі.

духовно збагачуватися і рости,

Відкрита Душа у чоловіка

як і всьому живому на Землі,

вільно бере знання від Творця,

бо все любить рости у теплоті,

бере і вміння у життя

яку Творець усім нам

і вона не звабиться до користі.

сонцем і життям подарував.

Таке життя просте

Хай до кожного із нас

і кожен такий благо несе

заглядає миле сонце

у своїх думках, словах, ділах

у наше вічне віконце

на радість всьому у світах.

і душу промінцем зігріває,

Та знаймо друзі всі,

а потім теплоту усім розсилає.

що не слід робити різних рухів,

Тому славімо їх,

бунтуючи, каламутячи уми,

бо саме в них

бо лиш у спокої в собі і з ближніми

і є ті джерела святі

здатен ум почути голос Душі,

з яких виходять енергії,

почути й наміри Творця.

енергії тепла і доброти.

Хай у кожного з душі

впаде камінь зла.

ГОЛОС ДУШІ

Хай очиститься життя

Є тихий голос

від свого гніву, страху,

у кожного із нас,

а очі, вуха і душа

та чути його ми

вчаться приймати

поки ще не навчені.

милість, щастя і любов,

То знаймо всі,

прийняти і того,

що від здатності чути

хто є у нас і над нами

голос Душі у собі,

сьогодні, у цю мить,

засвідчує і те, що ми

як сім тисячоліть,

здатні жити

коли цілющість спізнали

по Замислу Творця.

духовних якостей у житті.

Бо почувший відгукнеться завжди

Так, Він жде від нас

і поспішить чим скоріш туди

справедливості, милості і доброти,

звідки голос святого Духа чути,

яких і ми хочемо собі,

несучи в допомогу свої руки

та саме Він пробуджує у нас любов,

Так, почувший здатен діяти,

на якій і зростають ці якості.

здатен ум свій стримати,

Він посилав і шле нам завжди

34

ці якості святі у житті, що змінюватися ми

як зерна, як можливості

починаємо з вчинків доброти,

і уже нам самим слід подбати,

а далі проростають

щоб ми якостями цими

інші якості в людині –

могли життя щасливі будувати,

чи то з чуття справедливості,

бо в діях цих увесь смисл,

милосердя, милості;

вся Благодать свята

чи то із вміння і знання

і усе це життя прекрасне.

і тоді водять нас вони

Навчаймося усі ми у всьому

по стежках життя,

чути голос Сущого у собі

де ми творимо добрії діла.

і у всьому навкруги.

Тому і красива людина та,

Навчаймося бачити

яка зуміла спізнати у житті,

скрізь і повсякчас

що саме доброта свята

ті зерна Духа чоловіка

змінює на краще життя,

і ту місію його святу,

життя наші щомиті і щодня,

яка покладена на нього

бо саме такий задум у Творця.

з самого початку.

Знаймо ми всі про це,

У ній, у ній ми і є істинними,

бо саме із доброти

у ній ми і є придатними

свята любов росте,

бути квіткою всецілого життя,

а вона здатною є

бути його праведним оберігачем,

показати всім і вся,

дбайливим сином, чи дочкою,

що саме для цього

де умиротворення з любов'ю

і приходить кожен із нас

будуть благодатною основою

у це благодатне буття.

для возз'єднання нас з сім'єю,

де БОГ-Життя батьком є,

БУДІВНИЧІ

а Природу ми матір'ю звемо

Планета, Всесвіт наш

і начало творче й мудре

має здатність рівноваг

ми праріднею приймемо.

і в ньому зберігається цей стан,

Бережімо люди життєве коло

де енергії позитивні і негативні

і гідними й мудрими будьмо,

мають своїх творців і ніші.

то і Всесвіт нас щиро прийме,

Будь яку біду, чи щастя

то і від Всевишнього благословіння

ми «запрошуємо« у життя самі

надійде! бажаннями й ділами своїми.

Тому і дійсність є такою,

ЛЮБОВ ІЗ ДОБРОТИ

якою ми прикладаємось

Красивий чоловік завжди,

енергетично умом, чи душею,

коли любов'ю наповнені його роки.

беручи у ділах життєвих певну участь.

Тому вирощувати її

Біду в життя притягаємо ми

навчаймося з поступів малих.

своїми поганими ділами до інших,

Хай єство буде чистим

а от щастя саме приходить до тих,

від енергій негативних

хто творить доброту з любов'ю.

і щоб благодать щодня росла

Знаймо, знаймо люди про це,

в щоденних діях наших.

коли хочемо жити щасливими,

Тоді чоловік і пізнає,

то не забуваймо творити доброту так,

що у світі є любов свята.

щоб раділи ми і наше серце.

Знаймо люди всі,

А коли творців таких

35

побільшає на теренах цих, а далі ми дітей пробуємо вчити,

то наситяться енергіями їх

як і з нами батьки поступали.

інші люди і природа,

Можливо і ми навчаємося у дітей,

а тоді планета наша

коли вони нам енергії своєї радості,

розквітне наче рай.

любові своєю присутністю шлють,

Тому кожен із нас знай

а в нас від цього так мило від цього дива

і кожен про нього подбай.

серденько частіше застучить,

Дбай при можливостях своїх

видно так торкає струн Душі

кожного дня і роки протягом життя,

і звідти музика Благодаті у світ летить.

бо саме такі творці щастя собі

А коли ходити і говорити,

і є ті щасливі будівничі.

то так багато хочуть знати

Навчаймося творити доброту,

і про все хочуть розпитати,

щоб це було звичним ділом.

та і з нашої поведінки навчаються вони, Тоді і щастя буде багатьом

слова і рухи повторяючи –

не мрією, а можливістю,

та ж інтонація і міміка у них,

бо є в кого навчатися

яку вони переймають у дорослих.

і на духовному путі подвизатися.

Далі садочок, школа

і вже у них інша мова,

СІМ'Я

там і думки інші є,

Сім'я – це тил,

а подеколи й своя промайне

де будується усе,

і так щиро нею діляться,

щоб радість була в ній

ніби відкриття велике

і в праці любов розпізнавалася,

вони зробили вже.

так і добротою рід міцнів

То все зі щирості єства,

і богозамилуванням цвів,

то це з духовної чистоти

а ми спізнавали Дух святий,

робить диво з ними,

та, найперш, у собі,

а нас любов їх наповня

як пошуковець-пізнавач,

і в такому стані ми, батьки,

бо потребу у Ньому

богозамилувані і щасливі

кожен відчуває

є, ніби, на сьомому небі

у житті, хоча би раз.

і шепчемо у собі молитви

Саме для цього

нашому Всевишньому,

нам життя подароване

що до творення життя

і Душа вмонтована у нас,

своїм життям долучилися.

та й енергії додані,

Коли ж так у сім'ї

щоб ми примножували їх,

плекаються якості такі,

відчуваючи Благодать

то явно тут живе із ними

і легкоту за дії такі,

БОГ святий, Духом кріпкий і вічний

які й мотивують нас

Ось так у житті сім'я,

до поступів нових.

що є, нібито, ріка

Тому у сім'ї ми

розвивається й росте

є в стані учнів,

і вперед біжить,

творців і вчителів,

чи то проти всіх іде,

перебуваючи у статусах таких

пізнаючи світ і себе,

по різному і в ситуаціях різних.

роздаючи енергії свої,

Буває чоловік жінку вчить,

щоб жити інші могли.

чи то сам навчається у неї,

36

ЕНЕРГІЇ ВІЙНИ

Та й спом'янімо всі,

Енергії війни…,

коли у нас ситуації безвихідні,

то де ж беруться такі вони

чи то у сім'ї, чи то у війні,

…від наших дій лихих,

що лиш тоді ми біжимо до матері

чи з добродіянь святих,

і тоді молимося Богородиці святій.

то вже поміркуймо самі,

Хіба так розуму треба багато,

коли прочитаємо рядки усі.

щоб для матері щодня творити свято.

От і закінчилися зелені празники,

То коли ми совість свою почуємо

а я листаю інтернет-сторінки

і її нарівні з усім сонмом життя вшануємо.

і дивуюся із вас, любі мої,

Хоча є гарні церкви

що вітаннями ділимося усі,

у кожнім місті і селі,

де у заставках є ікони різні

та попи-служителі видать

і на них різняться святі,

прихожан не вчать,

та ще й написи на їх фоні –

як саме Всевишнього величать,

«збережи, допоможи

які слова писать

і всі проблеми на себе візьми…».

і кого все таки віншувать.

І лиш де не де ікона

А посилають вітання ці

істинно християнська є,

християни по всій Землі,

де Отець і Син сидять,

змішавши у вінегрет усе

та і Дух святий їх променями олицетворя

грішне і праведне…,

голубом спокою і миру покрива

то для чого така каламуть

і нам благодать і мудрість шлють.

і ця непотрібна суєта мирська

А де Мати, Мати

у ці зелені празники,

Богородиця свята,

коли небо і земля

без якої людства то нема.

енергіями благодаті наповнена

Загубило людство

і все повниться енергіями ЖИТТЯ –

істину ось так,

буяє зелене листя і трава,

коли сім'я неповна,

квітує усе живе, святе,

коли відтворення нема,

а то і плоди людям вже

коли єднавчого центру

і іншим побратимам шле,

на Землі і у Всесвіті нема.

дощ тепленький і рясний,

Куди дивляться боги,

де лиш чоловік на фоні цім

коли духовно обкрадені вони,

по матінці Землі усій

то як і людство може

заздрісний, брехливий, злий

у сирітстві жити?

і не вміє правильно вітати,

Мати ладнає дітей, чоловіка і батьків,

а все бігає по ракети-снаряди,

мати леліяла спокій, мир споконвіків.

або горілку смердючу п'є,

Вона й відроджує рід людський,

та ще й битися забажає.

вона і ласку й ніжність олицетворя,

Не змішуймо грішне з праведним,

про мудрість і облаштованість життя дба, як той поц нехитрий,

та і гармонію взаємин у сім'ї – і то все її, що дьогтем смердючим

то чого людство так відгородилося від неї

бочку меду опаганив.

і активно не посилає енергій їй.

Бо віншуючи духів Неба, Землі і Життя,

Вона теж шани хоче,

як образ трійці пресвятої,

вона ніжно про любов шепоче

то вшановували істинну суть,

і в очі, в Душу загляне

якою всі по сей день живуть.

і слово ніжне скоріше пошле.

І як би не називали ми

37

по всій Землі ці дні,

Так у нас є шанс все це зберегти,

то тільки християни

та досить багато енергій зла ми

цю честь для Отця-Творця-святого Духа

між собою наплодили…

возвели, А якщо ми це зрозуміли,

хоча Він у цій іпостасі

то маємо будь чиє життя берегти,

не має обмежень у просторі і часі

бо воно є здатне до творіння доброти.

і потребує від християн

Та не так є у Природи,

славословінь і благодарінь щодень,

де Дух Неба і Землі

як Отець у енергіях джерел Родів

дбає про тепло і плоди,

з прадавніх віків,

а люди все у суєті і злі…

а син – це ми із вами і все живе,

То як скажіть, моя рідня,

яке Творцем сотворене.

зможе закінчитися війна ця,

Тому святого Духа завжди

коли навкруги стільки зла,

люди і все, що дихає ним славословили,

а духовно очиститися часу нема.

як світлого і чистого,

Нема часу, бажань, умінь,

що ним був і є основою руху енергій,

щоб опуститися до колін

як джерело життєве,

і щиро каятись, прощати,

то так і в людськім умі

чи на добрі справи плани складати,

вони обумовлені були,

або попросити Всевишнього,

а тепер іде понять підміна,

щоб навчив, настановив

бо як би ми не називали

до молитов і творчих справ

в середовищі народів всіх

у благодіяннях за життя

людей різними іменами,

пізнаючого врозумив

та суть людська одна у всіх

задля стишення зла

за ними нині, прісно і у віки.

і істину з доброти освітив.

Не на часі теж

Бо зброєю іще ніхто не переміг –

активно господа славословити,

один убитим зліг,

який обманув, обікрав,

а другий цю смерть-гріх,

а то і життя у декого забрав.

на себе енергії зла взявши,

Не на часі нам усім

і понесе життям до хати,

милості від Всевишнього чекати,

та не зможе нивоньки орати,

а потрібно позитив творити,

та все БОГа буде благати,

щоб життя Землі

чи у сім'ї всім нерви мотати.

і нам продовжити.

Хай молитва і доброта

Не носімо прикрас у дні смути і війни,

у наших твориться ділах,

щоб не плодити заздрощів і зла;

бо вона ще не такого окупанта,

не носімо рабських цепів на шиї;

як Росія, із своїх земель гнала.

не носімо символи смерті

А наші злість, крики і ура,

на хрестиках натільних;

як і та зброя у руках

не розпинаймо і тепер ми

ніц не вартими є

Іісуса Христоса на хресті.

проти великого монстра,

Це ж ганьба для БОГа,

бо і слон не боїться палки, батога,

коли на Диявола угоду

а йде сміливо в огороди

носимо такі слова і хрести,

і там все їсть і толочить,

щоб забруднити себе у злі,

залишаючи сім'ю для голоду

а потім вбивати одне одного,

і лиш вітка по вухах його

бо досить таки дурні.

прожене з кормильця-огороду.

38

Буря, ураган, дощ проливний

що в ній життя істинне.

в ущелині, на полі страшний,

Інакше волі нам не бачить,

та коли виривається на простори-океан,

бо вона із правди вироста,

то лишається лиш міраж.

а правду ростить любов і доброта.

Так і перші байрактари

Ось чому я й рішив вас, любі,

дали радості людям у державі

такою правдою озадачить.

і ці енергії їй сил додали,

Будуть плювати і кричати,

коли, майже голими руками,

та Дух святий мене збереже,

ворога з нашої землі,

а вони усе ж прозріють,

як бидло, окупанта виганяли –

як після Іісусового розп'яття.

ось яка міць і сила,

Пишу ці слова із думок,

коли ми у позитиві.

які явно є святою істиною,

А потім в Ірпині і Бучі

бо приходять від Всевишнього.

охолодили піднесеність цю

Чи вони звідкілясь прилетіли,

тим холодом лютого зла,

чи хтось, звідкілясь поширює їх,

коли жорстоко убивали, ґвалтували

та мені, ніби, на листках

і по сей день пливуть лиш чутки.

рядками зупинилися.

Так, росіяни є гірше звіра

Для чого, для кого?

у своєму вродженому злі,

Який у всьому цьому смисл?

яке культивується уже віками

Лиш писати?...

на весь земний світ,

Та хто їх тепер буде читати?

тому й Росію вже прозвали

Та видно по інтернет сторінках,

постидним словом – тюрма народів

що все ж уми людські

і є нащадками диких звірів,

собою тривожать вони –

хоча і там є мудрі і святі,

і ми стишуємо себе,

та там поодинокі

бо не люблять тепер читати

і їх думки не слухають вожді.

і не цікаві ці теми є для них,

Та скільки ще прикладів треба,

ніхто не бажає істини пізнавати,

щоб ви, люди, зрозуміли всі,

та і цікавості нема –

що зусиллями спільними

перегорне листка,

захисників, трударів, дітей і стариків

а суджень несуттєвих купа.

ми маємо творити енергії позитивні,

Машина, книга, штани …,

то і космос на них відгукнеться,

та повні магазини їх,

щоб прогнати агресора злого

тільки моделі і розміри різні …

інакше ми погрузнемо у війні

Та все ж я пишу і далі,

і не на день, місяць, а на віки.

щоб умом кожен зрозумів

Не побачимо щастя-радості ми,

і щоб Всевишній Душу кожному

наші діти і онуки при житті,

відкрив

бо виявляється до всього нам

на ці буденні речі,

розум і мудрість треба мати.

бо, нібито, з таких дрібниць

Так, правда ця гірка

вибудовується гармонія і спокій.

скаже спільнота людська,

Все, що саме значиме є для життя,

бо вважає її теж злою –

то це дрібничка кожна і мала,

вона ж бо дратує, злить,

а вже вони збираючись докупи

тих, хто святого у собі не має,

і вирішують справи громіздкі.

або ж дияволу так догоджає.

Про це знають мудрі люди,

Та нам потрібно усвідомить,

з цим розумінням приходять у життя

39

і наші маленькі діти – перевірте при

Як колись, то так і тепер

нагоді.

та частина суспільства,

Вони завжди ловлять поглядом своїм

яка лізе по драбині служби на верх

щось маленьке і приймають у коло своє,

є великими ґенераторами зла,

найперш даруночки дрібні,

бо в основі їх дій є суть-боротьба

бо дія така у них із рівності діє.

і у них усюди, скрізь і завжди

Благодарую святому Духу,

всі конкуренти і вороги –

благодарую і Творцю,

і так уже віки.

що дали мені розуміння і можливість

Нема у них любові і доброти,

людей до доброти і любові звати.

тому вони закликають до війни,

Я маю ці слова правди писати,

до перемоги і вбивати москалів;

бо кожну мить ночі-дня

закликають іти до Москви

ці істинні слова

і також її бомбити, і жінок їх ґвалтувати, мають життя захисника спасати,

щоб ось так їх покарати

мають до доброти і молитви

і цим у всіх українців життя забрати.

з любов'ю і благоговінням звати,

А хіба це сумірні сили, чи є переваги,

тому запрошую вас, сестри і брати

чи є потреба свій народ у таку бійню

уже сьогодні діяти.

втягати?

Я довго мовчав для публіки

Та біда людства у тому,

і у сльозах при словах молився,

що люди пишуть минувшину,

бо свідомий того, що ці слова

чи іс-тор-ію (із тори) не із правди,

є людська правда свята

а від тих, хто у війнах переміг,

і сказані без пори,

хто має економічну силу, гроші,

допоки сам не пізнаєш біди,

щоб після такої перемоги

то можна наплодити багато зла,

писати сури, …, вірші,

бо носії зла у безтямі

писати історію своїх держав і світу

намножать його сповна

без істини, а так як хочеться

і лиш мудрі шукатимуть путі,

керівникам ідеологій їх.

як виходити з цієї біди.

Тому то ніхто не знає,

А кричатимуть і готові будуть вбити

та і не хоче знати істинних причин,

християни релігійні, чи магометяни

їх джерел і складників на Землі,

правовірні; як і про те,

політики корисливі, патріоти хатні,

що насправді лишають вони по собі.

націоналісти…, Причинами війн будь де на Землі

бо носії зла поділили БОГа єдиного на

є велике скупчення енергій злих

конфесії, саме на теренах тих,

поділили людство на нації,

де її збирається найбільш

як і видумали поділ планети на держави, і саме тут є так багато вбитих.

як насмішку над Творцем, як

Окупація, хоча і різновид війни,

богохульство

та тут сила енергій злих надмірна

з вуст попів, націоналістів, комуністів, в однієї із сторін

обзавівшись ідолами, ідеологіями,

і окуповують вони для фарсу,

які по суті і змісту між собою є подібні

і практично без мети,

в усьому світі на Землі,

та й там люди не такі агресивні,

бо їх ідеології такі

там і вбитих досить мало.

додавали енергій зла

Такими війни є усі

для боротьби, для війни.

і про це свідчить окупація Криму

40

і війна на сході.

вони ж пройшли через це горнило,

Росія ж могла війною йти

не зважаючи на те,

найкоротшими шляхами,

що їх житло спалене

та мета цієї війни не між ідеологіями

і їдять оці хліби,

і не за землі, чи надра під ними,

які з любов'ю люди принесли,

а так зробити, щоб терени ці

чи може в їх словах

так злом, горем залити,

є доля істини життя,

щоб труп трупа держав за ноги.

чи може вони від Диявола

А головна мета винищити тих

і цей їх дух лихий

з обох сторін, хто мішає карманичам

тут набирає своїх сил,

жити. який готовий у крові втопити світ.

Це не локальна війна, а світова –

Та відомо уже всім,

он скільки держав задіяно у ній

що злом на зло доброти не приведе,

з обох сторін, і майже всі

а лише погубство життів іде,

інтерес мають двохсторонній в ній.

винищуючи енергії святого Духа.

Тобто, засвідчуємо ми,

Всього зла нам не здолати,

що вся спільнота на Землі

та лиш доброта і любов

досить насичена енергіями негативними,

його зможе собою погамувати,

а керівники вибирали і вибрали

щоб спільноті і планеті спокій дати,

найпростіший спосіб все таки –

а люди відчують умиротворення знов.

фізичне винищення асоціальних.

Ми ще не вміємо єднати

Нема людини, то нема й проблеми.

ці енергії доброти, подяки,

Чи ж то нема способів взагалі,

то проявімо тепер довіру

щоб вийти із цієї війни

до Отця-Творця-святого Духа,

і все потихеньку відбудувати?

бо Він уміє і допоможе,

Будувати ж легше, аніж убивати?

бо він і жде від нас таких дій,

Є, і так несподівано закінчиться

коли нас наповнить любов і спокій.

ситуацією простою і помахом руки.

Без БОГа нам нема ходу до порога.

Чи може хтось думає інакше?

Без мудрості і розуму ми дурні,

Плодять зло у прокльонах, гніві

то запрошую усіх до Дня духу води

наші українці за батьків, синів,

поспілкуватися активно і без злоби,

хоча їх уже не повернути,

щоб до молитов і до хороших справ

та енергіями такими ми

з відповідальністю підійти.

насичуємо простори, землі,

О, Всевишній, людство настанови

на яких нащадкам буде важко жити.

до молитов і доброти

А до цього зла

з любов'ю і благоговінням,

додаються ті слова,

то так зменшиться зла,

ті дії переселенців,

а це умова того, що зупиниться війна,

коли одягаються вони

та і постійна наявність любові і доброти

і їдять ті харчі,

прискорить закінчення її.

які дають їм люди прості

Будьмо істинні завжди,

з милосердя і доброти,

бо вона собою гласить:

а вони відкрито, без сорому

не убий і не кради,

восхваляють команду Путіна

не прелюбодій і не бреши,

восхваляють його дії і його мету

поганих слів не говори,

і ті устрої і порядки в ордло,

особливо під час смути і війни,

якими оправдовують оцю війну –

щоб себе і рід свій від цього уберегти.

41

Не будьмо іудами самі,

де обмани, заздрість були,

то не буде іуд у керівництві,

де гнів, сварки палали,

не буде корисливців, зрадників,

чи на роботі, чи то в сім'ї.

які організовують справи злі

Та як жити батькам,

саме умами, руками і життями низів.

коли дитина ґвалтована,

Нас не ділять боги,

душевно травмована,

а ми це робимо у злі,

коли за родинні помилки

то будьмо поміркованими усі,

діти маленькі без ноги-руки.

бо жити і творити здатні ми,

Ось тому так багато слів у мене до вас, коли не буде війни.

то будьмо добрими завжди

Тому тепер і скрізь

і любов'ю наповнюймо серця,

творімо доброту і молитви,

то Дух святий охороняє таких,

щоб єдналися на любові ми

а ці якості нам завжди посильні.

і з миром з усіма жили.

Менше плодімо зла,

Це прохання до всіх людей світу,

щоб радість у житті була.

щоб не залишали саму Україну,

Не все так просто у житті,

бо цей звір увійде в дурний смак

то коли уже ми

почне збирати зло по всьому світу,

навчимося берегти

а зла так багато на Землі,

саме значиме, дороге,

що не видно кінця цій біді.

ось це життя інших і своє.

Я розсилаю ці слова

Прошу прочитати всіх і все,

у життєписи друзів

а тоді судіть уже,

і прошу усіх розсилати теж,

чи то щиро подякуйте

бо пора вже зрозуміти,

за кожне написане слово це.

що біда єднає і любити вчить,

Хай любов'ю і добротою буде

щоб ми могли усі гуртом жить.

наповнена кожна жива Душа!!!

Хто ці думки, слова розсилає,

Бо саме з діями-енергіями цими

той за майбутнє дбає,

ми і здатні бути живими.

а ще і творить доброту,

Тож берімося творити усі

то так скоріше закінчимо війну.

ці якості у житті,

Проженемо супостата

то зменшиться зла на Землі

з рідної землі

і не буде страшної війни.

і не треба відкупних,

та обійдемося без них,

НЕ ПРОХОДЬ

бо з ними повернеться знов

Побачивши когось у біді,

те зло до життєвих основ.

то не відвертай голови

Цей іспит у війні

і не проходь безучастно,

буде для них кінцем,

бо це буде несправедливо,

а нам із доброти

а випадковості такі

потрібно волю й гідність зберегти,

відбуваються з людьми

бо так у житті ведеться,

саме по Замислу з висоти,

що кожному доля дається

щоб обидві сторони

за їх і наші діла

в ситуаціях подібних

і кожному сповна.

утвердити уми їх

Так, є втрати, та маємо знати,

в якостях любові і доброти.

що і вони до нас у життя прийшли

Ось так ці життєві якості

за наші буденщини діли,

вибудовують шедеври при житті,

42

збільшуючи у розмірах полотно

і вже вони формують зміни,

на якому зросло це якісне зерно.

формують поведінку в дії.

Це диво і воно приємне в суті,

Каяття очищуватися допомогає,

бо всіх учасників єднають вони

та і постом в умі світлішає,

цими якостями святими –

а з тіла зваб убуває –

то будьмо усі такими.

і ось у цей момент кожен з нас

Як приємно діє доброта –

відкриває себе для сповіді.

і радістю серце зігріва,

С-по-відуємо Творцю усі

і жити хочеться щиро,

ті помилки свої у житті,

бо це велике диво –

просимо прощення у всіх

доброту з любові творити

і всім прощаємо самі.

і цим святі якості ростити.

Після цього ми є відкритими

Кажуть мир жорстокий, злий,

для спілкувань і творення доброти.

та все ж у ньому є місце і святим

Тоді ми починаємо жити по іншому,

і в середовищі нашої спільноти

тоді ми й відкриваємо Душу,

є носії любові і доброти.

а легкота єства засвідчує,

Таких кажуть не багато,

що його очистили

та саме їх енергетична міць

від помилок-гріхів

дає людству можливість

і зажили життям повноцінним.

нести ці якості всьому во благо.

Так, це уже реальні зміни

Бо Благодать визначає те,

і тут ми будьмо в бдінні,

що людство тисячоліттями живе

щоб знову не схибити,

саме завдяки якостям таким,

чи не оступитися в путі,

які здатні зберігати цей мир.

які вже змінами вистелені.

Хай таких творців і мало,

Каяття починаються завжди

та саме Творець їх руками

із тривог, негараздів, біди,

засіває ці якості між нами,

бо фактично не вміли жити.

щоб при потребі збирати врожаї.

Не вміли самі жити,

Ось такий мудрий Замисел Творця,

та й не вміємо дітей навчити,

щоб зберігати люд у вічності життя

тому ось ці послання, повчання

і дати кожному сил, вміння і надію

посилаємо всім у цих рядках.

перетворити наші наміри у дію.

Дієвість змін-каяття у роках

Тому не проходьмо мимо,

приходить до нас тоді,

коли хтось опиняється у біді,

коли починають турбувати

бо за допомогу і доброту

докори сумліннь, совісті в думках

подарує щастя той Тому,

за свої помилки-гріхи минулі.

хто є Творцем всьому.

За ними в днях приходять слова,

так звана сповідь у собі,

КАЯТТЯ

а тоді ми шукаємо у житті тих,

Каяття іде із потреб єства

у кого прощення нам просити слід,

голосом совісті із Душі,

а перегодя й до тих,

та часто тіло й ум

кого дозріли простити.

мучать докори сумлінь

Часто налаштування так ума

і починається воно

спонукає шукати духівника,

із першооснов життя

та це зміни, це вже новий путь,

з першослів уже в думках

які до сповіді кожного ведуть,

по Замислу Творця

щоб сповідати усе життя перед ним,

43

перед БОГом святим і щирим

і самі старання проявляємо у милості,

і у сповіді такій себе відкрити

щоб каяття при сповіді

Отцю-Творцю-святому Духу,

перейшло в діла ті,

бо це вже погляд зрілий,

які любов'ю наповнені.

погляд усвідомлений у майбуття –

Каяття нас відпускає

ми вже думками, мріями із Ним.

до знань і вмінь нових,

Це заява, як готовність до змін,

бо ми так очистилися

до дій у перегляді свого життя,

від енергетичних вантажів

подій з пошуку ситуацій, часу, місця і тих, і відкрили канали духовності цим,

перед ким завинив, як і тих, кого сам

а легкота наших рішень, дій

зобидив, засвідчує готовність до повноти змін.

шукаючи способи і методи для цього,

Ось тоді із нами БОГ святий

щоб остаточно очистити єство.

і свіча Душі освітлює путі,

Часто ми в період пошуків знаходимо

а умом просвітлення пізнаємо,

великі, громіздкі помилки,

бо з цього часу ми усвідомлено йдемо

то це вказує на те, що вони залишені нам

життям у святого Духа лоно.

нашими сородичами прямими,

Це честь, це довіра Сущому

але не відступаймо назад,

і свідчення того, що ми

а твердо знаймо, що по силі є вони,

завершуємо місію свою

коли тепер постали перед нами.

во благо людям і Творцю.

Ось так очищається тіло, ум і Душа,

Каявся і сповідався і я за помилки,

як і все життя у переосмисленні,

бо відчувати почав тяжкості у житті –

налаштовуючи себе на позитив,

Душа страждала, сил нема

налаштовуючи себе до творінь,

і розладналися дії у ділах,

творінь доброти і милості

та і довліє тягар в тілі і в умі,

зі стану правди і любові у собі,

ніби, демони обсіли.

то дії такі засвідчують уже,

Обсіли, та сил у них нема,

що ми прямуємо у майбутнє світле.

щоб Духом мене зламать.

Лиш усвідомленість дій

Каяття відволікає нас

спонукає нас до позитивних змін.

від життєвих вантажів

Лиш повна довіра додає

і відпускає від минулих днів,

нам сил і терпінь

а ми уже поглядом з Душі,

не плодити далі у житті

чи то вже думками ми

нових помилок-гріхів.

в завтрашній день срямовані,

Коли все ж не здатні ми

а те минуле і важке

це очищення зберегти,

давно минулим уже є.

щоб далі у чистоті іти

Тож частіше так самі у себе

і життя втягує у залежність нас

перевіряємо життя своє,

від обставин, грошей, користі,

радіючи за прекрасні дні

то готуймося знов до сповіді,

і тихо вивчаючи помилки свої,

сповіді чесної, щирої і в довірі

щоб не повторювалися вони,

Всевишньому, зміцнюючи дух,

бо повторення все ж засвідчує,

просячи Отця-Творця,

що не очистилися ми

Богородицю і сподвижників усіх

і мабуть нехтуємо змінам у собі.

святого Духа повсякчас і скрізь

Будьмо пильні у ділах, словах

духовної допомоги в них.

і творімо молитви і доброту

Просимо до молитов рідних і близьких

з любов'ю і благоговінням,

44

то тільки так вийдемо ми

і майбуття планеті забезпечити,

на істинні путі!

як і людям на ній і всьому тому,

В щасливу путь нам, люди!!!

хто позитив щомиті робив,

бо саме для цього Творець

ДЯКА

усе це Він сім днів творив.

Дякую, дякую, дякую Тобі,

Дякую Тобі, Всевишній,

Отець-Творець-Дух святий;

і слава за Тобою від нас іде,

Тобі, Богородиця світу цього;

бо дяка щира Благодать несе.

Тобі, БОГ святий, Духом кріпкий, вічний

Возрадіймо у ці дні усі ми,

і всім сподвижникам святого Духа,

які обличчя чоловіка зберегли,

за гармонію Духа у мені

зберегли й подобу Творця

і додай мені знань і сил

во ім'я збереження життя.

пізнати життя смисл,

Хай пребуде в нас і з нами

щоб Благодать привнести у світ!

це прекрасне Боже диво,

Дякую, що пишу ці рядки

яке щастя нащадкам лишило

і за те, що помаленьку вчуся

у цьому поєднанні БОГа і Творця,

змінювати думки свої

які діяли, діють безначально і без кінця

і дієву поведінку у житті!

задля процвітання і дозрівання

Хоча не просто в нім

цих якостей святих,

реалізувати задумки такі,

які люди все таки

та спізнавши Благодаті краї

тисячоліттями до сьогодні несли!

так захотілося життя своє організувати, Хай збережуться старання їх,

як от написане у цих книжках,

знання, вміння, як здатність,

та поки не є так у всій повноті.

а від БОГа любов, доброта і мудрість!

Знаю, знаю, відчуваю я,

То знаймо люди, знаймо всі,

що скоро закінчиться життя

що можливості відродити у нас є,

і сам собі отак міркую:

а це знання сил і впевненості додає

«З чим я відійду і що понесу?

і зберуться тут боги, боженята усі

Чи дійсно ці пізнання

в подяку тим пошуковикам,

залишать слід в Душі і в житті?

які шукали день при дні

Чи доля-душа далі їх понесе тому,

ці зерна істини в інших і в собі,

хто здатним буде нести по життю? «

щоб посадити дерева з них

Тому й завдячую Всевишньому Творцю,

у новий сад і буде він цвісти

який натхнення дав і я олівцем у нього є, і гулятимуть в ньому БОГи

яким пише ці слова сам Дух святий,

на радість Творцю-святому Духу,

щоб лишити на папері цім

який так мудро про це подбав.

так як і енергії в думках, словах таких

А я дякую усім, хто ці рядки читав

будуть жити завдячуючи читачам,

і славословіння Всевишньому слав,

і тим, хто чутливий і ці енергії прийме, бо єднаючись з добрих намірів в любові, хто істину і любов у собі світами понесе

ми здатні будувати взаємини чудові,

несучи їх на Землі для родів тих,

а це умова того, що Благодать буде

які люблять жити і життя творити,

повсюди.

бо саме такі спасуть

Тож і тепер порадіймо з мрій-надій люди, прекрасну планету цю.

бо ця радість участь візьме

Тому раніше і тепер кажу,

енергіями святими у відновленні

що кожен з нас живих може

усього того, що є щире і святе

взяти участь у діях таких

з усім і вся, що у собі життя несе

45

відтепер і на віки вічні.

будучи зневіреними до канонів у них,

Хай Дух святий буде з нами!!!

чи то атеїстом до всіх,

то знаймо саме правило таке,

ПРАВИЛО

що людей збирає до установ цих

Правило, норми у житті

суспільні, чи особисті негаразди, біди, є настановами тими,

горе, нещастя, болі, злоба, війни,

за якими більш-менш усі

та саме вони своїм умом не кріпким

мають співіснувати, чи жити

починають шукати тих і те,

і тому по них таких

що на їх думку з таких проблем виведе.

в основній масі живуть люди,

Тому в середовищі таких пошуковиків

щоб у цьому наявному злі

появляються мудрі, просвітлені і святі, мати певний захист у них.

які уже є апостолами, учнями,

Правило по суті й змісту у собі несе

чи вчителями, духівниками для таких.

справедливість, правду, істину,

Бо вони уже навчають жити їх

а от закони, норми, канони

і навчають творити якості духовні.

пишуться для певних націй

Саме розуміння пошуковцем таке

і собою найбільше блюдуть

кожного із них до милості позве

інтереси кліру, чи керівників.

і допоможімо установам таким,

Хоча в цілому норми і закони

то рішення й буде мудрим,

державницьку структуру бережуть,

бо так дотично допоможемо усім

бо від керівників у націях усіх

зберегти втіху, умиротворення, спокій

залежать умови такі, аби вижити,

у спільноті цій на Землі усій.

а якщо мудрий розумний керівник,

Тому долучаючись до таких дій,

то і людям простіше жити.

ми енергетично долучаємося тоді

Та знаймо, знаймо люди всі,

до милосердя, благодіянь, доброти

що в будь якій державі на Землі

і ростемо духовно самі.

керівники умами і поведінкою є такі,

То життя у кожного буде легке,

як майже всі громадяни в державі такій.

коли нам не мішатимуть жити,

Тому висновок проситься сюди:

тоді самоорганізація спільноти

якщо на краще змінимося ми,

будується на щирій правді

то будемо з якостями Духа жити.

із стану любові і доброти.

Ось яка істина розкрита

Допомагаючи традиції наявні зберегти,

у словах цих і діях легких –

то цим вдасться їм джерела їх знайти.

доброту творімо і живімо справедливо,

А далі ми відчуємо самі,

то любов зросте з поміж нас,

що люди будуть добрішими

яка кожному щастя додасть.

і спокійніше буде поміж них,

Таке життєве правило просте

то так добре і щасливо заживемо

гуманність і гармонію несе,

і Благодать покриє всіх.

а ми спізнаємо основи буття,

Знаймо й те, якщо в сусіда біда,

де буде спокійна мати і її дитя.

сварка, чи то криша гнила,

Будьмо розсудливими у діях

то ситуація така часто спонукає їх

і мудрими в ситуаціях різних,

у підлості ображати, убивати.

бо у світі один БОГ для всіх

Тому з ближнім завжди

і Творець-святий Дух на увесь Всесвіт.

з можливості поділись.

Тож будьмо терпимі до тих,

Таке правило живуче й мудре

хто ходить в церкву, мечеть, синагогу,

серед людей віками знаходить місце,

чи то в костел, чи в дім молитви,

тому любімо люди одне одного

46

і усе те живе, яке нас оточує, живучи життям сіреньким,

бо любов свята жити навчає,

а інші у спокої і мудрості своїй

та і саме умови для життя дає,

шліфують ум і поступи життєві,

а зло принижує, злобить

або є й ті, хто в попередніх життях

і готове кожного убить.

помилки робив і тепер деградують,

Тож навчаймося у мирі жити,

чи проблеми в організації життя мають,

жити і одне одного любити,

або до своїх додають, хворіючи

то зникне ненависть і зло на Землі,

достроково мруть.

то закінчаться домашні сварки і війни.

Та Творець людині для того ум і дав,

Ось таке правило просте

щоб саме він життєві процеси

і у житті часто помічне.

організовував,

звіряючи з совістю своєю їх,

ДОЛЯ

а ці вісточки в Душі

Коли, як і кому для життя

і ми їх відкривати здатні

дається доля, чи то життєва лінія?

саме чистотою своїх щоденних дій,

Здається, всі приходять у цей світ

тобто с-ві-домо – з відома Душі.

і перші наші кроки у житті

Ось тоді дітям і всім потрібні вчителі, ми починаємо з нуля.

які у мудрості своїй кожного вчать

Питання це одвічне серед нас,

і очищуватися у прощеннях просять,

та відповіді й досі, якби, нема.

в терпіннях, у смиренності бажань ума.

Знання істинні то є про те,

А він усе мотається у собі і поміж всіма, що доля у кожного своя,

бо бачить, що інші статки надбавають

бо доля приходить у життя нове

і зусиль не прикладають,

зі своєю Душею при зачатті,

або йдуть обманом і крадуть,

а Душі мають різний план і маршрут,

та смиренність-гальмо держить

по якому тіла й уми вони ведуть.

і тоді ум зазирати почне

Тому кількість хороших справ,

за шторку до Душі і починає

кількість матеріальних надбань

вчитися основ життя

одинаково отримують усі,

з розумінням свого покликання.

та якість їх в результатах різна,

Тому й стверджуємо ми,

бо одні приходять на життєві дороги нині, що знання у людства є

а інші уже в путі тисячним життям ідуть

і вони фактично одвічні,

і в кожному із них духовно ростуть.

та слабкість наших умів до зваб і бажань

Тілом кожен мре і ум за собою бере,

часто зводить нанівець усі роки буття.

а от Душа інформацію основну несе,

І тому багато серед нас є тих,

та з початком життя кожен дитячий ум

які і наповнюють простори

приймає навички і знання у тих,

саме енергіями такими,

хто поряд з ним діє, говорить.

та саме й зі стану свого

У цьому розбіжностей великих нема,

і продукують керівників собі подібних.

бо душі до нової дитини йдуть

Знання істинні то є,

з життів померлих бабусь і дідів,

та поки світом керує сатана,

тобто весь час серед рідні,

то правда, любов і доброта

в тому колі знань, традицій, звичаїв,

не здатні собою прорости,

які вони легенько приймають,

бо умов нема, нема поживи їм.

а от якість духовних знань вони

Духом ослаб рід людський,

по різному мають – одні потрошки

який давно уже забув,

стяжають, що вчитель, наставник в нього є, 47

та він уже не вміє

доведеться дописувати знов,

очистити долю і себе

чи болями, стражданнями далі,

від тої брехні, зрад, злоби

втрачати енергії життя свої.

і сил не має у собі,

Тож бережімо долю,

щоб підняти руки догори

будьмо мудрими у діях,

у проханні, у благанні до Творця,

несучи любов і доброту у собі,

щоб навчив, настановив і допоміг

то при потребі доля відкриє сторінки,

зміцніти духом кожному для того,

щоб ми могли звіряти путі свої

щоб могти любити і славословити

і не плодили помилки нові.

це життя прекрасне ми,

А так дивно доля виписана,

поки самі іще живі.

що дозволяє нам дописувати,

Ось скільки факторів у житті

дописувати рядки нові у Душі,

впливає на наші дії-вчинки,

бо саме так ми покращуємо усі

тому людство тепер і у віки

долю, життя уже сьогодні і на віки.

ось так безталанно бреде

у суєтливій боротьбі,

ЖИТТЯ

у цій прижиттєвій брехні,

Життя, життя – смерть

змагальництві, заздрощах і злобі.

і тут нас жде вічний сон,

Так, важко писати ці рядки,

який не має болей, снів,

та мають люди це право від Творця

не має прижиттєвих проблем він,

змінити себе й умови навкруги,

бо такий двохсторонній тандем

бо гідні наймення того,

через який ми всі ідем

яке нам Творцем дано,

в надіях, мріях щодень,

а саме – чоловік,

хоча цей вічний сон

і щоб він був таким вовік.

бажають відстрочити усі

Саме так істота кожна

і щодня знаходяться у борні,

по задуму Творця-святого Духа

плодячи помилки-гріхи,

витримує цю лінію життя

аби відчувати себе у житті

у коловраті енергій всесвітніх,

потрібним, затребуваним завжди,

а доля – це ж книга буття,

не даючи нести Душі

де прописані можливості усі

нас у цей дійсний сон,

і дано вибір певний при незрілості,

в якому ми все ж здатні

коли ми приступаємо до дій –

на краплю духовно рости,

чи то зерна справедливості саджати,

не бажаючи летіти в ірій

щоб плоди любові і доброти збирати;

на крилах ангелів лебединих

або гнів, гординю, зло нести у собі

днями семимильними,

і знищувати ті рядки з книги долі,

свідомо стяжаючи якості буття

яку нам кожному Творець дав,

для його благодатного пізнання.

бо довіряв і довіряє,

Тож, хай знають всі і вся,

чим милість проявляє,

що в цьому зацікавлені лжетворці,

а за знищені рядки сльозу витирає

які маніпулюють умами нашими

і деколи проблеми у життя попускає.

і цими діями закриваючи Душі,

Душа страждає,

не закладаючи програм швидкісних

коли рядків у книзі життя не вистачає

для відходу у вічний сон,

(так багато зниклих слів,

бо їм так потрібні енергії наші,

так багато полосок білих),

які вирощуємо ми з Творцем-Духом

а їх же комусь із нащадків наших

святим

48

у цьому непростім житті.

життями на цій планеті Землі,

А ми такі злі, бо не здатні взяти все

щоб себе самознищити,

до чого так манить наш ум через ЗМІ

хоча знаємо частину пророцтв лише

організаторів маніпуляцій і релігії,

і ждемо той рев труб,

тому не так часто бачимо ми

щоб засвідчити кінець.

плоди Творця на Землі.

І ніхто в набат не б'є,

Хоча чоловік сам по собі

щоб почати істину шукати,

і по задуму Творця

щоб життя змінити

мав би в діях своїх

зі святою істиною у собі

повністю подібним на Отця.

в цивілізації новій

Та прийшов той час,

і відбудовувати заново її.

коли людством керуватиме князь,

який у своїй ненаситності і злі

ЧЕСНИЙ

спалить усі мости і нори тих,

Як високо цінують люди

хто на нього так подібний

цю якість при житті.

і його самого погубить той страх,

Чесні серед нас є ті,

яким наповнив усе своє єство

кому довіряють всі.

і те місце пусте, де колись жила Душа.

Чесний – це стан єства.

Ось так ми хочемо пророків чути,

Чесний – це стиль життя.

не хочемо на позитив свою поведінку

Чесний – це справедливий,

міняти правдивий, як істина свята,

а хочемо стати лицемірами, супостати

тому ця якість людська

і подібними у діях не на Творця-святого

так у взаєминах значима

Духа, і її присутність ізначальна,

а хочемо стати, як ті творці лихі,

як і якість любові завершальна

які нас в такий вир життя оманою ввели.

присутня у якостях життя усіх,

Чоло-вік став л-юдиною,

бо саме вони обидві в нас

забувши місію свою

формують духовний ріст.

і тому так легко прийме

Вони і є хребет духовний у людині,

цю ідею в князя єдиного на Землі,

який тримає життя усе,

бо він, нібито, наш…

щоб воно було миле й благодатне,

Наш, такий, як і ми,

а також для захисту від зла придатне.

і, може, дбатиме про нас,

Чесний, ніби, чистий, відкритий

а ми уже й гімни співаємо йому

у дрібницях і в ситуаціях складних

оце тисячоліття із дня у день,

і тому дії його справедливі в суті,

назвавши цього юду побратима

однак у житті чесних ігнорують,

святий БОГ, господь,

бо в масі своїй людство є іще не зрілим, скеровуючи всі енергії життя,

а чесність порушує їх устої життєві,

готуючи собі умови зникнення

бо чесність не допускає брехні,

і знищення великої маси спільноти,

хитрості, гордині і байдужості.

спільноти роду першочоловіка.

Тому чесний завдяки цьому

Геноцид уже почався,

і є щирим, чи зразком кожному,

а ми, ніби, свинні

по Творця великому Замислу.

у безпам'ятстві своїм

Саме чесність формує пряму дорогу всім, ідемо до відомої прірви.

всім, які покликанні життями сюди,

І це уже не вперше прийдемо ми,

а любов Благодаттю вистилає її

бо вже втринадцяте прийшли

і тоді ми і є істинно щасливі.

49

Чесний і відповідальним є

про їх любов велику.

за всі дії й наслідки свої

То знаймо й ми, батьки,

і не прийме участі у діях злих,

що кожен раз для дитини,

коли, нібито, обставини спонукають їх

то є біль їх чутливої Душі

зрадити істині, БОГу, чи собі.

і тому така дія, і той крик

Ось чому бути чесним у житті

є умовою для стресу

вимагає у кожного із живих

психіки дитячої,

бути міцним, як алмаз,

бо у випадках багатьох

яким відрізають все і враз,

той плач і є той страх,

що рухатися до істини заважає.

яким ми робимо собі раба,

І саме наявність цієї якості у собі

а раб завжди є злим,

часто приводить до смерті передчасної,

бо не є по статусу рівним

бо суспільство у своїй брехні і злі

у тім суспільстві несправедливім.

знищує таких завжди,

Ось такі грубі дії батьків

та й до виконавців Дух святий тоді

вирощують у сім'ї носіїв

у їх роди не допустить Благодаті.

енергій злих, бо образа, гнів

Це важка помилка-гріх для таких,

в умі дитячому засів.

для сім'ї, родини і для спільнот усіх,

А ми ж дорослі вже

а в такі нації приходять енергії злоби, і мали би стримувати себе,

кризи, епідемії, руйнації і війни…

знаючи про дію милості,

Бо де відсутня справедливість, правда,

яка з часом розуміння додає

то там не проявиться доброта,

дитині і батькам завжди,

там не визріває любов свята.

бо милість відкритою Душу залишає

Тож знаймо люди, знаймо всі,

і на любов кожен чекає,

що чесними у житті є ті,

можливо, десь глибоко в Душі

які здатні доброту творити завжди,

батьки і дитина у роки

які любов'ю наповняють простори.

будуть здатними виправити

Ось чому таку якість має

оці необдумані помилки.

наш Отець-Творець-Дух святий

Тому поміркуймо тут батьки:

і тому тисячоліттями цими

хто виросте духовно з нас,

Всесвітом так мудро править,

чи здеградує, пізнавши цей страх –

бо мудрість, милість в діях допускає

дитини від батьків

і саме так злих на путь істини

і батьками за такі помилки?

настановляє.

Пам'ятаймо всі, що поганою є ця дія,

Хай БОГ святий Духом кріпкий і вічний

і що саме батьки мали їй запобігти,

несе чесність, милість і любов

бо вчинок дитини виріс тут серед них

поміж нами!!! і ми, батьки і є причиною того, вчинку дитячого поганого –

НЕ БИЙ

ми цього навчили її

Піднімаючи руку на дитину

поведінкою своєю у сім'ї.

і інколи наносячи удар нею,

Тому не принижуймо їх,

то це є викид зла

не биймо на самоті,

рукою із свого єства.

чи іще гірше, коли

Та коли це роблять батьки,

публічно, чи при рідні,

то дитина цього не чекає,

чи при однолітках,

бо вона любить їх

бо дії такі стають постійними

і глибоко у собі знає,

і саме таке життя у них,

50

а дитина буде в батьків таких

Якщо хтось із нас хоча би раз

лиш предметом для знущання і побиття,

украв, схитрував чи збрехав,

перетворюючи сім'ю в джерело зла.

то він вчинить так і в друге –

Діти й зразу не полюблять батьків таких, і цей хвіст поганих вчинків

а ще й збиратимуть зло й жорстокість

може з нами завжди бути.

для них, Тому ми не можемо бути дволикими

хоча із часом перестануть бити,

у діях,

бо зрівняються силами вони.

не можемо періодично лицемірити,

Та все ж образа, гнів і біль

бо не будуть таким ніколи вірити

залишаться у пам'яті їх,

і Творець таким не довірить, ні,

у тих рубцях на душі,

ці якості свої святі.

аж до самої старості.

Ось чому ми так бездумно

Добре було би при житті,

не приймаємо у життя свої

щоб це усвідомлювали

милості, любові доброти,

усі батьки і їх діти

бо не маємо для них місця у єстві.

і одразу же виправляли

Не биймо дітей, бо биття,

вибаченнями і прощеннями,

то це уже маленька війна,

щоб не несли енергії ці злі

Це самознищення у сім'ї

у життях цих і наступних.

шани, любові і доброти.

Ми тут розглянули лиш один бік

А тепер ми будемо знати всі:

у цій ситуації ганебній,

«Чого так багато серед нас зла?»,

а скільки діями такими

тому кожен раз коли ми

крадемо в дітей доброти і любові,

перед вибором постали –

вони ж бо й не спізнали ласки й радості –

плодити зло, чи добро,

і про це свідчать наші отакі

то спом'янімо ці рядки,

знущання, побиття, істерики і крики,

які сюди прийшли

яких не бажають наші діти,

з мудрості людської.

та приклавши на серце руки,

Тож знаймо усі на світі,

зізнаймося хоча би собі,

що цих якостей у житті

що і ми би такого не схотіли.

бажають усі діти на Землі.

Тож підлаштовуймося під них,

А помилки дитячі коріння мають завжди

бо вони по факту наші вчителі,

з батьківських слів і поведінки,

навіть у ситуації такій –

тому навчаймося разом із дітьми

вони нас вчать любити

культури спілкування, спільній праці,

через докори своїх сумлінь

грі і хороших взаємин у сім'ї,

і відчуття своєї безпорадності,

бо без них ми обкрадаємо себе,

відчуття своєї винуватості.

крадучи те щастя батьківське святе.

Та й вони же того ж хочуть,

Тому ці діти биті,

що і ми, батьки, –

такі сумні і злі,

теплоти душевної і ласки з рук,

бо не спізнали любові вони,

а також любові, поцілунків ніжних,

як, ймовірно, і їх батьки.

шани, як на рівних,

Кожен, кожен знай,

без лицемірства і брехні.

що такі дії і є бумеранг,

Бо по суті у житті ми,

тому, читаючи ці рядки,

а тим паче наші діти

переосмислюймо дії свої,

не можуть одночасно носити ці

бо б'ючи морально, чи наяву

протилежності у собі.

свою дитинку кровну,

51

бо то ми б'ємо янголів, вже сидять у нас давно

бо то так мерзенно б'ємо

і тут допомогу ми знаходимо,

БОГа святого нашого.

яку вони і посилають нам

через нам подібних,

РУХ – ДУХ

або іще й скоріш

РУХ є свідченням того,

відчуттями своїми,

що це так діє Дух святий

чи зі вмінь бачити і чути те потрібне,

і це Він енергетично організовує

яке постійно до нас іде

молитви, розмови і думки –

від тих, хто з нами поряд живе.

і саме так, щоб ми усі

Ось так діє святий Дух,

спілкуватися між собою могли.

а ця дія і є енергій певних рух,

Саме за це ми і вдячні Йому,

як рух думки, слова і в ділах,

бо Він суголосний і споріднений із нами

та так є в усьому живому,

усе наше життя на Землі,

яке засвідчує саме життя

та й Він у своєму дбанні

рухом сонця, хмаринки і дитинки…,

дбав, дбає і буде дбати.

а скільки рухається у світі всього,

про життя і всі процеси у ньому.

того невидимого…

Як же так облаштований світ,

Хороші, позитивні енергії

коли думкою здатні сягати ми

мають одинакову частоту і крок

так далеко і посилати привіт.

і вони мають найкоротший путь,

Ми часто й молимося усі,

а негативні злі у житті

а це ж розмови зі Всевишнім

часто оминають добрі хвилі,

Отцем-Творцем-Духом святим,

як ото і в житті люди лихі

чи з Богородицею світу цього,

кружляють, вигинаються,

чи то з БОГОом святим,

щоб підступом, хитрістю

який Духом кріпкий, вічний,

своєї мети досягнути,

чи то зі святими тими помічними.

та все бігають по кущах-манівцях

Та диво дивне, що такі молитви

гублять свій злий вантаж.

воістину знаходять адресата,

Та і дякувальні хвилі у радості своїй

а вже вони зі щирості і милості

світяться й з усіма вітаються,

посилають поради, а чи ліки

щоб і у них енергії ці

для Душі, тіла, чи ума.

частинками лишалися,

Тож навчаймося усі ми

тому вони чуть довше до адресата йдуть, допоки життя теплиться в нас

та скільки позитиву вони собою несуть.

очищеними від помилок щораз

А прохальні і благальні енергії вмить,

підходити з розмовою без образ.

як та карета медична із сигналом угорі, Ось так до молитви маємо йти

до адресата вчасно прилетить

у благодатних, добрих ділах,

і скорою поміччю засвідчить.

з подяками і славословіннями чим скоріш

Тож навчаймося люди запити готувати

цими авіателеграмами в отвіт,

коротко й по суті чисто сформувати

а коли негаразди, чи біда,

і лишніми словами не засмічувати,

або коли демони в умі сидять,

а коли іще з емоціями посилати,

то теж думку шлемо до тих,

то тут не потрібно уже і підганяти.

хто є до нас найближче у цю мить

Так і спілкування з усім тим,

по пораду, допомогу – і вони прийдуть.

яке Творець ізначально створив

А найближче – це ВОНИ,

і спілкуватися з ним простіш,

бо вони частинками своїми

бо усе живе у Всесвіті

52

знаходиться на одній частоті

і нам, як подобі Божій

енергій коливальних тих,

слід відповісти гоже.

які ці думки й несуть

Ось так рухається у світі цім

у напрямках будь яких.

усе, що життя має у собі.

Ми можемо визначати напрямки для них,

Той, хто рухається тілом,

та все маршрути руху енергій цих

то в ньому рухомі енергії всі

визначив давно Всевишній.

і за такими рухомими

Він і нам маршрути визначає

не встигають сидячі, дрімаючі болячки,

і ті зустрічі призначає

бо, зазвичай, у таких

на той час і в тому місці,

нема часу для дій лихих.

яке придатне для спілкування з тими,

Ось так святий Дух діє життями

до яких духовно ми дозріли,

і саме енергії Його спонукають кожного

чи то нам для навчання прийшли,

усе життя іти, іти по путі тому,

щоб ми з полоси невдач вийшли.

який описаний нам у долі,

Коли у лісі сам, то з деревом, птахом

для нас, як пілігрима,

поговори, для пізнання, для прийняття в себе

або прислухайся до їх розмов,

тих енергій любові і доброти,

щоб розібратися у темі їх турбот,

бо це і є наша місія основна:

бо вміння вислухати теж значиме,

жити і творити енергії ці святі,

а вони можуть подумати про нас,

бо вони дають нам змогу

що це БОГ послав для них психолога,

думати, говорити і діяти;

чи ангела з небес.

дихати, пити і ходити;

А, можливо, усе і навпаки,

пізнавати світ і його красу;

та коли поговоримо ми,

просити, дякувати і творити;

то відчуємо присутність легкоти у собі, брати дітям, батькам і собі

а, може, дерево, чи птах теж

а також ці енергії нести

відчують те задоволення від нас –

для Отця-Творця-святого Духа у віки.

ми ж бо всі є творіннями Творця

Навчаймося культурі спілкування, люди,

і всі жити маємо, як одна сім'я.

то і наші рухи-дії будуть нам і Творцю

Коли думка про сонце зрине

милі!!!

в сумний пасмурний день,

то тут же, чи через мить,

З Н А Є

хмаринка вітром гонима

Хто не знає як жити і любити –

відкриє неба голубінь

той і не розуміє життя суті,

і промінчик, хоч один,

коли не знаючий уже

посилає нам від сонця привіт

подібне питання собі задає,

і настрій хороший йому відповів,

то він шукати уже буде,

і Душу нашу теплом зігрів.

задаючи у голові питання собі:

Ми тілом, думкою, душею всі

«То як то так життя прожити

є в постійному русі частинами малими,

і щастя у собі не відчути?».

а скільки видимого і невидимого руху

Бо саме воно і дає відчуття

є навколо нас і в нас.

осмисленості змін у житті,

Бо кого би ми у житті зустріли,

відчуття Благодаті у ділах,

побачили, почули, відчули,

а ми робимо уже все тоді,

спотикнулися, упали, загубили,

щоб себе відкрити у Душі.

чи то самі піснею заговорили,

Душа у кожного є провідником

то це не випадкова зустріч енергій –

по всіх стежинах у житті.

53

Вона є програма-доля для ума у діях, а то й зі Всесвітом великим,

а ми судимо про себе, як і інших

з Отцем-Творцем-святим Духом,

саме по проявлених ділах,

зі всіма енергіями святими і тими,

не усвідомлюючи зовсім того,

хто носив і носить їх во славу

чи Душа долучилася до цього,

во славу Всевишньому у благоговінні.

чи ми діємо лиш умом зі своєї,

Коли у єстві є гармонія з уся і всім,

чи суспільної доцільності.

то там уже і Душа, і наш свідомий ум

Не знаємо. Так, не знаємо,

діє погоджено й ритмічно в нім,

бо не свідомі умом й досі все таки –

тоді воно виконує настанови й

чи здатна вона впливати на результати

розпорядження

і чи дійсно вона наш істинний провідник.

нашого ума з відома Душі святої

Однозначно є! Та суть в тому,

і в такому стані єства

що наше єство і є той храм, є той дім,

провідником воістину є вона.

де тіло є конструкція, будова,

Саме тоді, коли вона для єства

яка здатна ум і Душу берегти,

застосовує свідомий ум і його помічників –

здатна виконувати бажання, мрії,

мозок, очі, вуха, то й двері й вікна

чи то потреби свої, як і настанови їх,

для неї відкриті і саме в моменти такі, маючи для цього органи-системи –

Душа і діє суголосно з відома Творця.

мозок, очі, вуха, серце, печінку, шлунок, То тоді вона провідник воістинно,

ноги, руки й рот зі здатністю гуртом

тоді ми й знаємо усі, як іти

приймати інформацію, чи знання,

в цьому коротенькому житті,

приймати їх для подальших дій

яке розтягується на благодатні роки,

за вказівками душі, чи ума.

бо саме до Знань Всевишнього

Якщо ум з бажань ублажає его,

дозволяє єству Духом рости.

чи то шукає грошей, вигод з користі,

То і самі Знання ми готові приймати,

то в такому тілі Душа закрита

коли і Душами є відкриті для молитви

бажаннями і атрибутами цими.

з Отцем-Творцем-Духом святим,

Хоча ум наш є вікна й двері в домі цім, для мудрих розмов із собі подібними

а він діє все ж з бажань і користі,

і саме про таких говорять люди,

то він тоді господь у нім

що можна бачити в такій людині

і керує з планів своїх і доцільності.

її Душу і її божественну суть.

А от Душа, то серце, то середина,

Тож Душа здатна управляти нами тоді,

то центр єства, то є центр нашого життя, коли є дім увесь чистим, світлим,

то є кіот, то є місце святе у будові цій.

коли двері в ньому від страждань не

Душа – це духовний центр людини

скриплять,

і енергії її є Дух святий,

коли вікна в ньому омиті і зла

який собою тіло наповняє,

в ньому нема.

який поширюється в простори

Саме тоді ум про неї дбає і всі вказівки її

на віддаль чуття, бачення,

старається виконати – підлогу миє, сміття

а то і далі,

вимітає

та тоді уже думками,

і знання, як гостей до покоїв допускає.

освітлюючи промінчиками своїми

Ось тоді Душа істинно веде,

нам істинний путь і деколи тим,

веде і показує незвіданне,

хто поряд з нами до Творця спішить.

розкриваючи можливості нові,

Вона при сні відвідує краї далекі,

щоб відновлювати справедливість у житті

а основне в діяльності її –

з довірою щиро і любов'ю до всіх

це постійний зв'язок її із нами,

у пізнанні Благодаті, бо вона

54

умиротворення і сил додає, і думки про Творця нема.

скеровуючи багатьох до пізнання істини, Пітьма.

полегшуючи умови самого життя.

Не йду думкою назад.

Відкрита Душа, то путь до Творця,

А хода була вперед

то путь до Знань і світового Розуму!!!

у цій пітьмі,

затихаючої бурі.

ТРЕТЯ

Мабуть кінець

Ось і третя подорож моя

цього самознищення.

в паралельний світ, чи майбуття,

Стеля біло сіра.

а, може, в минувшину повернення

Сіріє ранок у вікні,

і почалася при закінченні нічного сну

а я стою на піску».

на іншу тему і, нібито, наяву,

продовжуючись у часі на зорі

ВІЙНА

і лягла темою в рядки ці.

Якщо є вбиті на війні,

Ми перетворюємо цей світ

то тут же є і вбивці

тихоплинно на морок сірий.

і як би не називали все це ми

Сіре небо, сірий ліс і вода сіра…

вслід за політиками корисливими,

Попіл-графіт – ось такий цвіт.

та в суті ми робимо цим помилки,

Мабуть, відбулося повернення

бо будь яка війна починається там,

в усьому навкруги і в мені

де велика кількість зла збирається

у переддень Творця творінь

і ці енергії зла вибухають у людині.

з тієї космічної миті,

Одні нападають, а інші захищають,

коли мало зачинатися життя.

та гинуть з обох сторін люди.

Ні я живий, я іду,

Нападаючий його більше зібрав,

але життя – це перш за все рух

хоча вибух війни у певну мить став,

та бачу бурю, попіл летить,

та до цього сторіни протистоянь

а спереду світла коло через попіл.

тривалі строки ці енергії гніву, зла

Я до нього йду і вже графітний блиск.

збирали

За мною сіра темнота, нікого нема.

в обманах, образах, кражах за землю,

Втрачено усе і чоловіка рід,

за землю для випасу худоби,

та і пам'ять пуста –

за землю для орної пашні,

ні фрагментів, ні об'ємів

а потім війни почалися політичні –

і навіть думок нема.

за ідеї, за богів, а тепер усі за смерть, Я іду, чи вже стою,

бо нібито інші, чи одне одного об'їдають, а панораму від мене мете.

чи то до робочого місця скоріше

І враз думки: «Що я тут роблю,

добігають.

куди я йду, чи чого отут,

Та й устрої в державах такі,

серед піску темного стою?

що людям важко стало жити

Хто я і куди моя стезя веде,

і вони відмовляються жити,

що манить так мене,

не бажаючи працювати,

ніби, на воді

та й сил фізичних в багатьох нема

той місячний путь?

для боротьби за кусень хліба,

Мені би повернутися,

за робоче місце.

хоча би умом до тих

Багато хворих є тепер,

забутих істинних джерел,

та джерела хвороб тіла

звідки життя зачалося бути.

від дій негативних наших,

Людей не видно

та і війни теж від них.

55

Тому зневірюються і байдужіють люди.

а батьки її харчами і доглядом

Та є багато тих, хто іще хоче жити

забезпечують,

і можливості є у них, та вони

вибудовуючи взаємини

за життя борються, не гребуючи

між собою хороші,

хитрістю, обманами, силою,

то там і Благодать між ними,

часто віддаючи себе дияволу,

шана і любов плекається щодня і роками, але бажають життя зберегти

або буває з роками навпаки.

собі і дітям кусень хліба принести.

Так було у сім'ях, родинах і родах,

А хто ослаб духом, то бажає вмерти

а тепер усе змішалося

у відреченості і байдужості своїй,

і держава стала головна

чи із життя відійти,

для цих сімей і родин.

шукаючи місце у війні,

А держави тримаються на страху

де їх можуть пострілом убити,

своїх підданих і на їх праці.

бо часто не вистачає моці

Та війни, вбивства завжди

самогубцем бути у рідні –

були між людьми –

Дух роду не попускає.

першолюди убивали,

А протилежна частина спільноти

бо їсти людське м'ясо бажали,

у злорадстві і з гордині,

а з часом грабувати майно почали,

чи з можливостей своїх за гроші,

щоби при силі й кількістю родини

чи будучи при державному кориті,

у слабших забирати,

чи є бажання чужої крові,

а далі, далі війни між нами ставали

то такі біжать вбивати.

все більш масштабними

Воюють корисливі й злі –

за землі, надра, а тепер лиш,

перші хитрі і воюють грошами,

щоб зло винищувати

а злі бігають з мечами

під різними надуманими причинами,

за гроші, або шукаючи смерті

бо не бажання жити плодить

у сутичках таких;

ненависть, незадоволення, зло,

перші хочуть убивати,

як і просте виживання-животіння

а другі вбитими хочуть бути,

теж активно плодить зло,

та той хто встряє в бійку-війну

а ті зверху теж зляться на цих,

не може знати, коли і де

щоб не давати субсидій

смерть по нього прийде.

і соціальних допомог –

Бере вона тих і тих,

та їсти ж хочуть всі,

та все ж злих:

і одягнути себе хоче кожен.

одні хочуть при явних можливостях

Тому ті, які зверху сидять

усе собі, сім'ї забрати,

і організовують ці війни

а інші життя свої запросто віддати,

для винищення собі подібних,

бо злі на таке життя, нібито, нещасне.

бо це менш затратно для них,

У війні по суті беруть участь ті,

та ще й заробити хочуть на війнах цих.

хто на життя основи злий.

Тож війна не має оправдань,

Та знаймо люди, що Життя,

нема прощення і тим,

то це подарунок основний від Творця,

хто плодить енергії злі

бо маючи життя, все інше здатен мати;

будь яким чином на Землі.

а Життя – це і є наш БОГ, якого ми

Творцем дана можливість всім

маємо шанувати і за нього

жити і любов творити,

маємо дбати. та коли ми у життя

Дитина мала батькам радість несе,

допускаємо обман,

56

чи інші енергії негативні, яку тримає матінка Земля

то цим побічно обкрадаємо

і Творець милість проявляє

можливості свої

до одних і до інших,

в плані матеріальнім,

даючи час на роздуми і сльози,

втрачаючи рівність

на прощення і каяття,

в доступі до благ

не нищачи остервеніло,

і тоді плодимо жорстоке зло

чи в радості з криками У-РА

з якого і виростають війни.

оте одне, одне єдине життя.

Ганьба велика для чоловіка,

Хай не буде війн на Землі,

втративши дар творити,

хай буде мир між нами

втративши дар любити

і навчаймося усі любити

і закрившись у собі

і доброту творити,

ум став лінивим,

то не буде коли

або воювати захотів –

зло й ненависть плодити!

обидві сторони злі.

То ото так уже і пишу,

От і вбивати одне одного почали.

але не кличу на війну,

Тож навіть у війні, в яку попали ті,

а шукаю способи в умі,

які не дозрівши до неї в злі,

щоб будувати миру й спокою основи,

або й коли на весь світ є злим,

щоб щасливі і люблячі усі були,

чи злий на мужа-жону,

щоб Благодать була між людьми.

на суспільні обставини,

Навчаймося тепер жити без війни –

то бережімо кожен якості життя у собі,

і це по нашій силі і уму!

бережімо, як основу, саме життя.

Миру і любові Вам люди!!!

Якщо ми захисники, чи нападники,

Здоров'я, щастя Вам, сестри і брати!!!

то й тут душ не погубляймо

своїх гнівом, образами, грабежами,

ПОВНОТА ЛЮБИТЬ ТИШУ

ґвалтуваннями, а прощенням і каяттями,

Істина, щастя, доброта,

як і при можливості добрими ділами

як і любов у них

очищуймо себе від зла,

люблять тишу і теплоту,

то і цим в сукупності з тилами,

які так потрібні природі й світу,

де батьки, матері, дітки

щоб дерева й трави цвісти могли,

моляться за воїнів своїх,

щоб вода могла задоволити смаки,

то і цим ми наблизимо кінець війни.

щоб теплота текла від сонця і землі,

Бійка, війна там виника,

щоб між людьми були

де збирається велика кількість зла

дружні, гармонійні взаємини.

і там меншає доброти і мудрості,

Живемо ми лиш мить

там меншає любові і справедливості

у цих роках своїх,

у взаєминах між людьми, країнами.

та саме розуміння таке

Навіть у війні між націями і державами

дає відчувати життя суть

бережімо кожен якості життя у собі,

і її маємо наповняти ми

бережімо, як основу, саме життя.

з усіх сил без напружень, без того зла

Ганьба велика для чоловіка,

зі справедливістю, милістю і з доброти.

якого сотворив Отець-Творець –

Ось такі якості духовні

і так чоловік втратив Його подобу,

і є умовою того, що ще й досі

ставши паразитом-споживачем

маємо можливості жити,

природи й усього у світі цьому,

жити і ці якості творити.

ставши л-юдиною все таки,

Бо саме такий підхід

57

дає наснагу Творцю

Б І Д А

кожне життя леліяти і берегти

і тому так часто у ньому

Чогось у світі так ведеться,

ми, ніби, випадково творимо усі

коли саме на тлі жорстокості і зла

милість, благодать і доброту.

і бачаться якості духовні

та й саме відчуття нами

у всій своїй красі і теплоті.

цих якостей у собі.

Вони й приходять у життя,

давало розуміння цієї повноти,

щоб навчати кожного із нас

яке і дає усвідомлення таке,

гідно виходити із мнимих помилок,

що потрібно бережно стяжати

а ми в подальшому житті

такі якості у житті

уже не повторювали їх.

і тихенько їх нести,

Цьому досить помічна

щоб не виплескалися через краї

наша найскоріша молитва.

і не виливалося долі

Якщо полегшення дає вона,

у гущавині кущів,

то це засвідчує нам,

а наповнювали простори,

що злу дію зупинили ми,

де сонце гріє, падають дощі

а далі як чистосердечне каяття

і діти сміються з радощів.

мають проявитися добродіяння.

Та й так є у наших життях,

Каяття – це великі і маленькі зміни,

що щастя, милість і доброта,

зміни у своїй поведінці,

як і любов у них

зміни у своєму житті

приходять із повноти до нас,

і у всьому навкруги,

то з радістю приймаймо,

бо ми майже всі

навчаючись творити їх

хочемо усім воло-діти.

повсякчас і всюди.

Але каяття, зовсім не плач,

Ось тому милі сестри і брати

зовсім не посипання попелом голови,

будьмо у спокої і тиші завжди

це і не звинувачення собі, зовсім ні,

душею, умом і тілом,

це і не картання, і не самобичування,

бо саме тоді

а це усвідомлені мудрі дії,

бувають періоди такі,

які починаються з розмов-молитов

коли ми здатні самі

завжди,

бачити, чути, відчувати

як першими кроками-змінами поведінки

прояви щастя, доброти,

з відповідальністю і благоговінням у них.

приймаючи їх у житті,

То саме дії такі своєчасні

чи то той гнів, чи біду,

є оберегами нам у житті

ми здатні розпізнавати

і ці дії привчають бути

і вчимося їх нейтралізувати

у бдінні повсякчас і всюди.

енергіями позитивними.

Тому то бдіння й обереги

Навіть коли ми в ситуації злій

своєчасно застерігають від біди,

проявимо мудрість і спокій,

даючи строк для розмірковувань

то до нас, нібито нізвідки,

і підготовки себе,

прийде підказка проста

щоб мудре рішення своє

і ми приймемо рішення правильне.

оминуло нас від гніву, брехні…

Ось саме так спокій і тиша помічні

Такий стан єства допоможе нам,

в ситуаціях різних.

коли ми побачимо чужу біду,

то розсудливо змогли допомогти

і за це дякувальну молитву вознести.

58

Милість, милосердя проявляй, належить саме нашому уму,

але потерпілого не покидай

по потребує певних зусиль,

і словом теплим, добрим

а за цим і певних дій.

йому розраду дай.

Душа ж беззусильна в діях завжди,

Коли ж сам опинився у біді,

хоча спільно з умом,

то знай, що це неспроста,

чи ум наш неусвідомлено

бо це БОГ святий, кріпкий, вічний

здатен діяти і сам,

хоче нас настановити

утішаючи своє его,

і часто від більшої біди захистити.

чи задоволеним є тоді,

Настанови й для того є,

коли тіло блаженствує

щоб ми відразу шукали можливості і тих, у радості, чи злі.

хто допомоги давно чекає

А тепер розглянемо гуртом

і, напевне, молитви того чоловіка

дію нашого ума у житті,

аж тепер до Всевишнього прийшли

роблячи ним зміни у собі,

і Він нам настановою вказав,

коли приймаємо рішення хибні –

щоб ми у скорому часі допомогли –

чи то з вигод, чи користі,

він і вкаже досить скоро на

або ідем на поводу зваб тілесних,

потребуючого.

чи то й по причинах різних,

Допомога формується з доброти,

коли долучаємося до звичок плохих –

бо саме доброта спонукає

до куріння, алкоголю, наркотиків

нас до дій святих,

і в діях стверджуємо себе,

бо саме доброта свята

що дійсно змінилися ми,

лікує наші рани при біді.

змінилися, та в сторону гіршу.

Лікує тіло, ум і Душі,

То, виявляється, що ми все таки здатні

а молитвою, чи подяками

вносити у житті зміни в поведінку,

Всевишнього до себе кличе,

то чого ж нам тоді так, ніби то, важко

який час і місце для зустрічі знайде,

до змін усвідомлено підійти,

щоб нас на ситуаціях таких

знаючи, що милість, доброта людська,

любові до ближнього навчати.

як і любов свята так приємно

Тому знаймо люди всі,

сприймається?

що любов лікує болі

Що мішає нам і собі бути день при дні

і виводить на ті путі,

милосердним, добрим, чи люблячим?

де менше й менше у житті

Здається і перешкод нема

ми опиняємося у біді.

і до якостей таких тягнеться Душа,

Хай любов із нами буде!

та й Благодаттю наповнюється життя,

бо тоді ми й по іншому дивимося на світ, СУТЬ КАЯТТЯ

по іншому дивимося і на вчинки свої.

Так, каяття є тут лиш слово,

То засвідчуємо й тут, що саме наш ум

слово іноземне, хоча і миле

бере участь усвідомлено в діях цих.

і суть його по змісту таким от є:

То чи так багато потрібно нам,

каюсь, каю-сь – змінюю себе,

щоб переналаштовувати ум свій.

як цілий процес у дії свідомій,

Ні! Почнімо очищувати життя своє

яка міняє при житті кожного.

від звичок шкідливих і того страху,

Робимо, чи здійснюємо ми

який буде опиратися змінам в нас,

ці зміни у собі,

бо що ж то скажуть люди.

майже кожен при житті

Люди говорили і говорять,

і головна у цьому дійстві роль

та й говорити будуть,

59

нібито про нас

допоки на живіт руки

і звучатиме там ім'я наше,

нам не склали докупи

та знаймо уже всі,

і змінюймо свої життя на краще

що кожен судить інших по собі.

повсюди і повсякчас,

Тобто ці їх слова по суті

щоб Благодать наповнювала нас.

і відображають насправді нутро їх,

тільки їх, але не наше.

ПЕКЛО, А ЧИ РАЙ

Хіба так може бути?

Важко, важко дивитися на світ,

Може, і так є,

коли він так щільно гнітить.

і це суть розмов засвідчує,

Душа у зневірі знемагає,

коли усі їх записати,

а ума в собі немає

то почуємо самі і сім'я,

і болі душать і печуть…

що одні люди схвалюють,

Та як вийти з цього стану,

а інші співчувають,

коли у пеклі при житті опинивсь?

дехто готовий допомогти,

Каяття звучить тільки у словах,

а ще інші насміхаються –

а зрушити до дієвих змін

та вибір у подальшому у житті

знань в умі нема, немає й сил.

був, є і буде все ж за нами.

То так сильно і щодня

Коли ми зрозуміємо оце,

мене цей гнів гнилий обсів…

то й страх перед іншими зникне.

Бачу, чую, потребу відчуваю до змін,

Пізнаємо, розберемося у собі,

до змін хороших і святих

то і почнемо готувати до змін себе.

і Душею бути у раю хотів,

Обиду не тримаймо у собі,

чи хоча би вийти на ті путі,

бо той, хто її нам надіслав

якими до нього можна йти,

уже давно з нею мучиться.

та помилки, мабуть, не пускають.

Тож пробачаймо чимскоріш

Полуда, темнота щодня, щоночі

обидчику своєму, то дією цією

вимотують єство Боже все,

полегшимо крок до раю.

що навіть зло маленьке

Знаймо люди, знаймо всі,

зупинити та й не можу.

а найперше дітям своїм

Прошу прощення за помилки

в рядках пишу слова ці,

і за ті, за яких прощень не буває,

щоб зрозуміли істину цю,

коли л-юдина собі подібних убиває.

що ми тут, на Землі, лиш гості,

А участь брав напряму,

то порадіймо цій красі земній,

коли на аборти згоду давав,

як і тим якостям у житті,

а більше промовчати бажав.

бо більше ми ніде не спізнаєм

Отак, скільки Душ згубив,

тими відчуттями і щемом у Душі

скільки життів обірвав.

своє життя святе наявне.

Та й скільком життя забрав,

Мене і може й усіх батьки не вчили,

коли без потреби деревця, кущі рубав,

що жити щасливо можемо ми

коли на жуків спеціально наступав –

лиш у короткім житті тут,

ось яка жорстокість і ненависть росла,

а там де душами літаємо ми,

а тепер виливається злом із єства.

то там усі такі і є, ніби, буденними,

Обманював тата й маму,

без емоцій і відчуттів.

брата і сестер по дрібному

Тому й прошу усіх, приймаймо у себе

і ось так полотно життя дер

благодать, любов і доброту,

тими діями плохими.

радіючи і дякуючи Творцю за це,

Жив щодня і у всьому,

60

ніби, дякував БОГу своєму, тієї любові і доброти, того позитиву,

та шукав вигод і користь

щоб Сущий негатив у мене забрав,

і попередження прийшло

щоб за все, усе простив,

за такі дії гнилі

чи, хоча би, до спокути допустив.

онкозахворюванням на горлі моїм.

Не треба, мабуть, таким, як я жити,

Так, саме з думок і наяву словами

та й нікому я такий не потрібен,

клітини тіла загнивали на органі тім,

з таким багажем помилок,

через який вони у простори йшли.

але все ж дякую Всевишньому

Та Всевишній все ж життя зберіг

за цю щиру молитву,

і коли до мене ці думки у словах потекли, за те,

то старався і ночами не спав –

що у цьому житті стримує

усе писав, писав…, бо довіряв,

подеколи від негідних вчинків мене,

що саме цим дано мені

які би свідчили напряму

виправити такі важкі помилки-гріхи.

про зраду Сущому своєму,

Писав і вчився змінювати поведінку свою, який утримує так часто

та все ж вийти з негативу не зміг

від дій плохих завчасно.

і тому, мабуть, і далі страждаю,

Не тішить душу, ум і тіло

хоча досить чутливим на сьогодні є

усе живе, яке є навколо

до дій позитивних своїх і інших у житті, і лиш гнітить воно мене,

до проявів негативних будь чиїх –

і дні проходять у каятті.

капля зла, а вже мене совість рве.

Мабуть, що й одного життя буде замало,

Тому й страждаю нутром

щоб прощеннями очистити це своє єство,

і інколи прориваюся назовні злом,

і тому й очами шукаю, де би можна

та й розради до пуття не здатен дати

чинити добро,

сам собі у собі, то так і іншим.

шукаю розради для душі й ума на землі,

Стараюся, вчуся – це теж відчуваю

бо саме на ній я плодив усі свої помилки.

і про зміни знаю,

Не можу сам у собі

та замало доброти

спокою знайти

і любові по собі лишаю.

і очистити єство не вмію я

Чекав і чекаю від Тебе, Дух святий,

без допомоги БОГа і Творця.

послань, настанов, допомоги,

Голова повисла на груді

та, мабуть, тягар мій заважкий

і соромно дивитися людям у вічі,

і місця від зла і інших нечистот

чи на ту красоту, що навкруги,

малувато я звільнив і цим

бо там все ж є,

двері до Душі святої не відкрив.

і любов, і доброта,

Не підсвічує життя моє її свіча,

та не можу їх прийняти

тому й не бачу путі по якому йду – сліпий, через свою грязноту, мабуть тому і не чую окликів

не можу зловити,

настанов Твоїх, хоча би, за хвоста.

бо глухий, а тепер ще стримувати

Мабуть, згину без очищення,

себе почав, відійду з життя без прощення

щоб менше й менше говорити,

і так важко усвідомлювати це,

бо надію маю, що ділами слід

та руки й ум затуманюють серце,

маю лишити. не відпускаючи із життя мене, Умиротворення і спокій ніби, є,

просячи Отця-Творця-Духа святого

та відчуття зморюють мене,

щомиті і день при дні продовжити роки,

що мало, мало іще я світу дав

в яких я би все ж хоч трохи

61

спокутував свої помилки-гріхи.

Ось чого так значимо у житті

Та все ж і я пам'ятаю,

стяжати якості духовні у собі,

як Бог святий у житті

бо вони є найскоріші помічники.

посилав промінчики радості і мені,

Саме урівноваженості відчуття

давав можливості і показував путі,

засвідчують нам щодня,

та я не прийняв їх тоді по глупоті

що людина в гармонії живе

саме у ті дні, коли я іще міг

у собі і з усім навколо, бо зна,

очищувати єство від помилок таких.

яка ж то велика Благодать,

Тепер не складається чогось,

коли здатен якості духовні стяжать.

бо руки опустив, духом занепав,

Так, життя має у собі доброту,

мабуть, як данність долю приймаю,

змагальність, хитрість і інше зло,

та й устремлінь уже не маю

та поряд з тим у житті є

відродити в ділах і умі,

можливість пізнавати любов і добро.

щоб хоча би при кінці

Одні мають більше матеріальних статків, виправити ситуацію таку, бо знаю

інші є багатшими із Благодаті,

і сам себе не раз картаю,

тому саме стан благий наш

що всі ці проблеми рідні лишаю.

утверджується ділами в нас

Отак у зневірі і пітьмі й блукаю,

по моці Духа у нашому єстві.

не маючи знань, умінь і змоги

Та пізнають цей стан усі

вийти на ті святі дороги і чертоги,

в прямій залежності від того

щоб почати виправляти

наскільки духом єство зросло –

плохі помилки свої.

одному і малість в радість,

Прости Отче, прости!,

а іншому багато треба,

бо хочу змінити себе я,

щоб легеньку шторку

та мало хотіння одного,

до своєї Душі відкрити.

а потреба великою є,

Також маємо знати ми й про те,

щоб змінити єство своє.

що з кожного береться Духом святим

Прошу Тебе допомогти,

по кількості енергій благодатних

бо знаю, що іншим допомагаєш,

у нашому житті.

бо знаю, десь в глибині душі,

Саме розуміння потоків таких,

що тільки Ти можеш допомогти

ми і здатні їх відчувати,

очистити мене, чи то навчити

бо ростемо духом ми

очищувати єство від помилок,

і устремління пришвидчує біг.

які я скоїв при житті,

Так береться з кожного

будучи глухим і сліпим.

по можливостях його,

Ні бичування такі, ні самонавіювання

від кожного і саме так, щоб він міг

себе, до творчості і любові зростати,

виявилися лиш обмеженням, зупинкою,

а також потребуючим з радістю

а життя – це все таки рух і дії,

віддавати.

тому і зріє у міркуваннях та надія,

Можливо й так, бо, нібито, дію щиро

щоб, хоча би, рівновагу зберегти

і мав би відчувати легкоту,

між злом і добром енергіями у житті.

та взявшись до благої справи,

Скоїв щось мимохідь, чи з халатності,

все ж чую важкоту,

то виправляти чимскоріш навчись,

бо багато, мабуть, потребуючих є

та ще й зверху позитиву додаваймо,

на милість, любов і доброту.

щоб ці енергії освітлювали нам

То так скажу вам про себе:

будь які лихі дії при зачатті.

«Чи є те правдою усе,

62

про що я пишу у книгах цих?

відходячи в ірій, як святий.

Чи напевно це є істинні знання

Ось так просто визначити смисл,

і чи можу стверджувати це я

хоч і важко в діях витримувати

так як про глечик молока,

самому його суть і зміст,

бо щоб з нього налити,

а ще й не просто вміти

то маю його нахилити?«

в стані щастя жити.

А Ви, приймаючи ці знання,

Тож навчаймося усі,

то так і саме так їх назвете,

сестри і брати по духу й крові

коли вони досвідом у житті

для піднесення основ таких

підтвердяться по істині.

аж до любові і справедливості

Тому прошу насамкінець

саме зі щоденної доброти,

Тебе, Отець-Творець,

бо вона саме тоді

дай можливостей і сил,

проявляє себе з красоти.

щоб творити у собі і в інших

усі ці якості святі

РОЗДУМИ

і змога в нас була

Любов дітям від батьків

донести їх до кожного ума.

запрограмована життям,

Та буде так!!!

але саме діти навчають їх

воістинно, всеціло й повно

НЕ РАЗ

побачити, почути і відчути

Всі ми чули вже не раз,

цю якість божественну у собі,

що життя є подарунком для нас.

бо цей дар від Творця

Подарунок від БОГа і Творця,

подарований саме малим,

бо в ньому місія і у кожного своя.

а діти уже в житті

Отож ми у кожному житті

несуть її далі у світи

є мимовільні Всесвіту творці

і так приємно жити

і творимо спрямовано на результат,

у люблячій сім'ї,

результат, як продукт кінцевий

в якій все твориться на любові.

всіх наших думок, слів і дій,

Коли ця любов легко йде

бо сукупність їх і вибудовує смисл,

із життя в життя в роду,

а смисл життя чоловіка на Землі

освітлюючи нею іншим путі,

щастям і Благодаттю означене.

якими ходять якості усі,

Стан щастя – це перш за все

зазираючи у вікна-очі всім,

Благодать духовна і як наш стан єства,

хто уже є в дорозі цій,

піднесений і в радості, даючий про себе

щоб частіше заходити у гості,

знать,

або й поселитися назовсім.

що ми готовими є кожного розцілувать;

Ось так зі святої любові

стан, що творить радісне життя

виростають діти щирі і здорові

і піснею у кожній дії співа,

зі здатністю милість і доброту нести

бо нас саме для цього

собі і іншим у роки

сюди життям покликано.

щасливими усі були

Тому знаймо з цього часу всі,

на цій матінці Землі

що нам дано дарунок від Творця,

на радість дітям і батькам

оце щоденне і в роках,

во благо природі і богам.

та водночас короткочасне життя,

Хоча в житті не простім,

щоб кожен учнем-апостолом

люди часто гублять її,

у щасті стані у ньому був,

устремляючи себе до посад,

63

чи з матеріальної користі, що БОГом вони були тут присутні,

та в житті є правило просте –

бо життя має свої путі,

стяжай якості духовні у житті,

хоча їх духовний слід,

то статки за ними прийдуть самі.

засвідчує про ряд змін

В добру путь Вам, люди,

в поведінці всього людства на Землі.

і хай з Вами любов буде!!!

Тому прошу, благаю Вас –

не судіть мене й тих,

ЧОГО? ЧОГО?

хто торкнувся пізнанням істин святих,

Чого так найближча рідня

бо саме вони є тим сонцем, вогнем,

так р'яно відучити захотіла

який освітлює путі живим,

мене від інтернет спілкування

чи є провідником-вказівником –

і від поширення думок для всіх,

куди і як, і з чим до БОГа йти.

які з допомогою мене лягали на папір,

Чого? Чого так боляче мені

та ще й осуджують у злобі,

писати публічно ці рядки?

не прочитавши жодну думку до кінця,

Так, я не борець,

чи, хоча би, один розділ, вірш?

тому прошу Тебе, Отець-Творець,

Чи то так бояться вони у страху

розуміння від них,

за своє, чи моє життя,

бо оберігаючи істину,

не відаючи того істинного,

я би розізлив ближніх…

що без Творця-святого Духа

То чи схотів би Ти,

не впаде з голови волосина одна.

щоб у світі побільшало знов

Бо саме від Нього, Всевишнього

тих енергій злих?

кожному дається можливість, шанс

Так, є великий ляк і страх

змінити себе до кращої сторони

в очах і умах близьких

і тому ми за це усі,

за ці слова у книгах цих,

та скажу по правді всім,

якими мав донести

що люди бояться істини,

всьому людству на Землі

бояться жити з нею у собі,

цю тривогу, яка є в мені

бояться від старого відійти,

за порушений стан рівноваги

хоча воно далеке вже від дійсності.

між добром і злом у світі.

Старе себе віджило, бо змінилися умови, Зла тепер багато й скрізь,

змінилися й світогляди в людині.

тому проблема визріла велика

Людина змінюватися має умом і душею,

і змінити на краще світ

щоб все таки розвиватися й рости духовно, можна через уми людей лиш, бо іншого еволюцією не передбачено,

щоб вони усвідомили небезпеку цю

а якщо силою почнуть ламати

і почали змінювати поведінку свою,

ті старі закони і канони,

стяжаючи якості духовні

то сильно можуть люди постраждати,

і ними наповнювати усі дії свої.

бо їх страх перед новим, їх гнів від змін

Тому ці слова-послання, як молитви

вибухне розчаруванням і приведе до війн.

у діях свідомих всього людства

Знаймо люди, знаймо всі,

зможуть дійсно допомогти

що життя, як верховний БОГ

рівновагу енергій зберегти.

все ж був, є і буде

Тоді і ті творці, які

без окремих особистостей,

облаштовують на Землі

без Будди, Кришни, Мойсея…,

свої інтереси і порядки

тобто без мене, чи без них.

надішлють енергії свої,

Та людство все ж засвідчило,

щоб створити умови тут,

64

які позитив у всьому дадуть, коли злободенщина проста

а знайома Благодать свята

похитнула у мені Замисел Творця.«

поселиться в людях і серед них –

Прости Отець-Дух святий,

і відновиться епоха миру і добра.

що так негарно я своє життя кінчаю,

Я, мабуть, чудак і чужак

не бачачи Благодаті святої

на цьому празнику життя.

і помилування не йде за мною.

Не хочете зрозуміти істини?

Згаса, згасають тихо у мені

Не тра! Життя розсудить кожного із нас, енергії життя святі,

та тільки час покаже, чи показує тепер, бо умом ловлю лиш морок,

побачившим обриси любові і доброти

за який мені сором…

і дає шанс долучитися усім,

Отак з любов'ю книги ці писав,

щоб ці якості життя нести по Землі.

та щастя від них не спізнав.

Ох, хо, хох! Життєві вантажі

Писав, писав ці думки,

все важчі день при дні,

не знаючи звідки вони йшли,

ніби, нагадують нам,

та долю собі ж не напишу,

щоб скинути негативний хлам.

а лиш нею, можливо, слід лишу

То й скидаймо чимскоріш

для тих, хто після мене душу цю

і зразу шукаймо те,

прийме і завершить місію Творцю,

що нас, як хмаринку

яку так потрібно людям донести,

у сонячний день понесе –

щоб спізнали діти Його

а це доброта і любов свята

ту Благодать, якої гідний чоловік

саме так нами літа

у цьому життєвому ланцюгу

і так легко нам ужитті є.

у взаємодії всіх зі всіма,

Правда?! І Ви знаєте про це?

як природного явища

То як приємно у цю мить

природи і життя всецілого.

всіма фібрами єства відчуть,

Душа вже до виднокраю

що у світі все ж живуть

з натхненням у радості не злітає,

споріднені духом і умами

а я все падаю, падаю на дно,

на Землі і по за небесами.

звідки ні БОГа, ні Всевишнього не видно.

Ой, Отець-Творець-Дух святий,

Гірко все це визнавати,

то це все Ти створив,

а ще гірше знати,

а я маю навчитися сам?

що людям можна було нести

Ні не сам, бо образ-зразок

ці слова любові і доброти

я тобі прислав,

і самому щасливим бути,

то і я розмірковувати почав:

та опустився до сорому і гіркоти

«Хіба я син Твій не вмію

і у відреченості доживати роки

творити у житті ці якості?

без щасливої літаючої Душі.

Мабуть, вмію… Треба спробувати.«

Бо саме діюча Душа

Та знову й знову сильно чую

давала мені життєвих енергій сповна,

і цю відповідь не просту

розкриваючи життєвий потенціал

на те гірке питання своє:

і відкриваючи Всесвіту портал,

«Чого?, Чого?…….

щоб це життя тіла і ума

Чого вмираю я не тілом і умом,

леліяло позитив щодня.

а то так Душа плаче і ридає

Тепер же діями своїми

і, ніби, від цього запитання вмирає.

я її закрив від себе і людей,

Помирає і все єство моє,

а вона страждає…….,

бо смисл життя втрачаю,

бачачи, що ум втрачає,

65

та і тіло мляво шкутильгає.

які усе святе спалили у мені.

Гіркота в ситуації такій,

Чую, відчуваю, та не здатен змінити,

коли насилля не можна застосувати,

бо за все життя своє спалив

коли гординя, безпорадність, туга

усі крихти енергій позитивних

до краю привела у ній – обрив.

з якими прийшов у світ, щоб жити.

То уже безвихідь і марнота життя

Було по різному у всі роки,

і прихований нінащо собою гнів –

були подяки Сущому і помилки свої,

чи то на себе і до всіх, як вина,

та так важко визнавати,

не дають вийти в позитив,

що шкоди зробив більше ніж доброти.

бо все ж хочеться жити і любити,

Було й доброти багато при житті,

як хочеться любові і доброти собі

та саме в ньому і для нього витрачав її.

від інших. Нема що Всевишньому лишати,

Як же бути? Навчи і настанови Всевишній! бо лиш книжками я іще багатий, Допоможіть мені люди…!

а Він їх не бере і потреби в них не має

Бо не маю радості у дні

і ось так я прийшов у кінець життя

і не маю моці у собі,

голий і простоволосий душею і умом

щоб підняти очі догори.

і Душі прийдеться в ірій відійти

Дряхне тіло і кожен м'яз болить

з порожнім багажем…

і умом зовсім помутнів –

Несила, щоб Йому не помішати,

ось так тихенько перестаю жить.

пишучи ці слова гіркі,

Прости мене природа,

доживаючи в духовній пустоті

прости матінко земля,

і ще її відчувати у собі.

простіть діти і жона

Хай ніхто цієї пустоти не спізнає,

за моє безталанне життя.

а чимскоріш до БОГа святого і вічного

Та маємо усі знати

творити доброту повсюди поспішає,

від Всевишнього до атома води,

поки любов і благодать груди наповняє.

що від наших спільних дій

Там серце, там душа чекає

іде збільшення духовних енергій,

і до хороших дій гукає,

бо саме більшість і визначає все,

а ти, мій любий читачу,

як і коли спасти себе і цей дім.

шукай сам при житті істину,

Ось так людина кожна

бо поки є той ключ,

хитається умом своїм –

яким відкривають Душі,

хоче краще і у щасті жити,

які шукають із Сущим зустріч

та не хоче зусилля долучити.

для отримання повчань і настанов,

Прости Всевишній, вселюблячий мій!

щоб після ночі починався знов і знов

Прости всещасливий, всесправедливий

той день благодатний і чистий

у щирості, щедрості і милості своїй!

і кожен у ньому щастя собі знайшов.

Прости вседобрий, всевміючий,

всезнаючий, всевідаючий, всемудрий

* * *

мене, як дитину свою таку!

Зовсім вже трагічний опус цей,

Прошу прощення й людину кожну

як типовий для всіх трофей,

і всіх, у кому життя теплиться

який є лиш у повчання

за всі оці слова у книгах

крайностями своїми,

і за мої дії при житті,

а вже читачі можуть накладати

коли ми зустрічалися на його путі!

на цю матрицю життя свої

Бажати щось позитивне я не в змозі,

і досить добре буде їм, світу і Творцю, бо єство усе у гіркоті, гніві і у злості, коли їх ситуації життєві

66

накриють оті рядки,

милістю, добротою і любов'ю,

де позитивом описані дні.

а нам би тихенько і щодня

Я текст увесь лишаю,

протирати цей храм Творця,

бо ним, ніби, всіх повчаю,

викидаючи з нього сміття,

як виходити з ситуацій важких.

яке так подібне на наші страхи,

Хай ніхто не спізнає отакі путі

на наш срам, гнів, обмани, гординю;

і з радістю посміхнеться,

на наші зради, заздрощі і біль –

що їх не було у їхньому житті!

то хіба так важко прибирати у собі

Той, хто має у собі якість хоч одну,

за півгодини цей храм у добі

то він має можливості великі

і в бдінні не смітити…,

виростити їх усі при житті,

бо тоді не буде й запитань отих:

якщо займеться цим у радості

«Чого і куди? Як і коли?

і з відома Душі.

Навіщо і кому? Собі, людям, БОГу?»,

Кожен, кожен їх відчуває

кожного разу збираючись у дорогу,

і в радості дні проживає,

чи ось так місію чоловіка

а я в місії своїй

у житті нести?

пишу в основному для тих,

Чого? Чого? Не вас питаю,

кому важко у житті

бо відповідь від Сущого чекаю,

вийти з полоси негативу.

тому що ситуації ці

Тож читайте і пізнавайте

були і є для мене іспити.

цей світ, людьми населений,

Тому відповіді і ви не знаєте,

пізнаваймо і те,

а от для себе це не випадково.

що над нами все таки щось є,

Відповідь прийде…,

яке й щомиті нам допомагає,

бо і питання тому у мене.

коли ми хочемо прийняти самі

Тож ви будете праві,

милість, любов і доброту, як істину

що ці питання безглузді

у життя свої і у світ, який навколо.

і ці ситуації створили не ви.

Також тут скажу для всіх

Тому пошуки себе продовжую

про секрети Всесвіту,

і тільки так відповідь зустріну –

бо ми, кожен з нас є,

уже спитавши сам себе:

ніби, копія мала Всесвіту всього

«Чого виникло питання це,

і тому маємо знати всі,

бо побачив помилки свої,

що в надрах наших –

а хотілося думати тоді,

в тілі, в умі і в Душі є все,

що винуваті все таки ви.

починаючи від гудзика на піжамі

Мало, мало я іще спізнав,

до будинку у садку і гроші у жмені.

коли очима так ситуації сприймав

Є і саме основне – Душа добра і велика, і вони мені спокою не давали.

Душа любляча усе і вся, яка здатна

Нема відповіді, то і

тілом і умом управляти так,

про питання забудь,

що всі дні у житті будуть благодатні,

бо вони не потрібні мені,

а ми у стані справедливості,

а це лиш диявол в умі

і стані милосердя й милості

плете питання ці.

будемо людству нести ці якості,

Та якщо я шукаю знання

бо саме так Творець нами

для доброти й любові пізнання,

управляє всіма світами.

то треба й далі енергії позитивні

Знаймо, знаймо люди всі,

стяжати,

що ми наповнені через краї

щоб себе для відповідей відкривати».

67

В добру путь в житті,

Тому пізнаваймо суть свою,

мої сестри і брати!!!

щоб все таки життям цвісти

і знаймо те, що проблеми, біди

БЛАГОДАТЬ

мають кінець у житті,

Не несу, мабуть, я Благодаті,

а доброта і любов

як енергій святих у простори.

жевріє завжди, то додаючи

Не несу їх я і в книгах цих,

трошки подиху із життя

бо змін не бачу і не відчуваю зовсім.

і запломеніє знов

Благодать по суті й змісту є,

у всій своїй красі

коли свята духовна радість

наша Благодать свята.

наповняє нас сповна.

Та маємо знати всі, всі,

Тож пізнав я джерела її,

що без духовних якостей у житті

та не зумів, не вмію все ж я

Благодать святу не виростити.

прийняти її у всій повноті,

Ось так у пошуках своїх

бо Духом світлим я іще слабкий

я на роздоріжжі постав,

і не наповнений я ним...

хоча відчуваю єством усім,

От чудак! Та де ж у світі всьому

що іще свого не знайшов

є такий мастак, який може бачити,

за ці роки до вміння творити доброту,

чи відчувати у собі повноту?

до вміння приймати її у життя,

Бачимо повноту ж тоді,

щоб насіння це допомагало духом рости.

коли вона перед очима в діях є,

Нібито, і знаю, що стан Благодаті у собі

або розпирає і з нас витікає,

був би усвідомленим смислом і суттю

а це ж усе, нібито, зовні є…

місії своєї і сенсом усього буття,

Бо ж Благодать у малості своїй,

та вмінь все ж не маю

а ум в ілюзіях своїх

і отак в житті блукаю –

уже якусь повноту наплів…

нутром відчуваю, що прийшла пора

Є і порадіймо і подякуймо життю,

розкрити можливості, хоча і малі

бо Благодать не кількісна є,

і та відповідальність перед ріднею

а якість у брилі, в сонці, у висоті,

була гіркотою із дня в день,

чи в смарагдовому зерні

що невільником є у питанні цім,

саме енергіями благими,

а це було питанням основним:

коли ми станом своїм щасливі

«Що робити далі і як із цим жити,

і коли ми хочемо цей стан усім дать.

бо так, ніби, і готовий вже умом

Хай увесь світ порадіє,

досліджувати той путь,

що деколи усе живе на Землі

який по праву руку лежить

цю благодать творити вміє.

на цьому роздоріжжі?

А коли б її було багато? Явно мрію…

Як би хотілося в роки пенсійні,

Бо вона приходячи хоч раз

і, нібито, вільні, віддати повністю себе, лишає слід по собі на все життя

в цих роках устремління своє

і тому коли вона приходить до нас,

займатися пізнанням світу Духа БОГа

то ми її впізнаємо весь час,

і очистити себе від енергій зла?«

бо в радості приймаємо щораз,

Ніби й сором писати про це,

як гостю милу і жадану.

та жага пізнавати й далі те,

Пізнаваймо ось так себе

яке відкрилося для мене

щоранку й до зорі,

все ж оволоділа й володіє мною вже.

бо не знаючи себе,

Одне лиш тихо втіхи додає,

то втрачаємо багато цим.

що пишу лиш в хвилини вільні сюди,

68

а для публічних розмов і розмов у сім'ї, у здатності життям своїм

то ця тема є закрита – стороняться

поміж усього живого нести.

близькі,

Бо воля дає усвідомлення святе,

проявляють зневагу, ігнорують думки,

що з нею відповідальність йде,

коли думаєш навчити їх жити

відповідальність за дії свої,

з благодаттю в радості і щасті.

то так і відповідальність перед всіма,

Це є дійсністю і вже досвідом моїм,

що є у цілісному житті

що пізнання якостей життя

і цим, і саме цим Всевишній

відкриває й можливості нові

цю ношу важку на них таких кладе.

пізнавати ширше у повноті

Важка вона тому, бо суспільства

цей світ благодатний.

сьогодні досить злі і вони не здатні

Не хочуть говорити про істину,

приймати енергії справедливості,

про джерела духовності святої –

а шукачі справедливості

і так гірко на душі.

по суті є духом і умом міцні,

Мабуть, не буду з цим до них іти,

та і в діях досить таки вільні,

бо бачу більше зла від потуг таких,

тому в таких насичених злом

то хай буде воля Всевишнього

державах, націях в цілому

у справах цих. вони скоро й скоро вже

Мабуть притухне живодайний

шукають способів вижити,

вогонь Душі або суспільство у злобі

і вимушений на цей путь не йти –

за неможливість здійснити,

чахне життя моє, зникають і роки.

чи у взаєминах розмістити

Нема смислу і осмисленості у дні.

цю гуманність і любов

Від інтернету відмовитися змусили,

в суцільне благо для всіх

а я іще не мертвий, але й не живий.

каменують, чи вішають на хрестах,

Нема можливості для спілкування

або в тюрмах від спільнот ховають.

і цим відчуваю марноту цього писання.

Важкий цей хрест для носія,

Може рукописами онуки

бо невідомість повноти її

розпалюватимуть вогонь у грубі.

часто серед зваб суспільних

А так чимало відкрилося мені

спонукає до дій активних,

і хотілося залишити шукачам тим,

проявляючись вседозволеністю в умі,

хто хоче світ на краще змінити,

то так і в ділах надуманих,

щоб Благодаттю усе життя наповнити.

що саме вони здатні світоустрій мінять.

Шановні сестри і брати,

То аж тоді за ними підуть корисливі

звертаємося до Вас із Душі,

і вони візьмуть лаври суспільні,

хто має Благодать у собі,

та виходить знову плачевний результат,

то поділімося з тими,

бо поміняли так лиш керівний апарат

у кого уже сил нема

і деякі атрибути зовні – герб, флаг.

на цім путі, щоб іти

Та часто в лідери рухів суспільних,

до любові і доброти!!!

чи до змін світоустрою приходять ті,

які шукають у всьому цьому

В О Л Я

вигод і користі.

У житті воля дій

Вони кричать «с-во-бода»,

має від внутрішнього стану йти

а це по суті й змісту закликом є,

дає чутливість ту велику

заклик до боротьби-громадянської війни, до справедливості і доброти,

бо містить у цьому слові те,

як і інших якостей святих

що з волею бодатися зве –

69

і до них поспішають енергії злі, Воля, перш за все, кожному із нас

які і бажають крові і війни.

дає здатність відповідальну і велику –

Тому ці два слова: воля і свобода

бути зрячим і відрізняти зерна від плевел

є по суті й змісту зовсім різні.

і в цьому утверджувати дії всі свої,

Свобода, як вид боротьби,

звільняючи себе від брехні,

несе змагальність, «виправдане»

обіцянок пустих,

вбивство у собі звільнятися від страху у собі, як основи, і в результаті все ж береже

основи до позитивних змін у собі

попередні суспільні інституції,

і цим бути апостолом-вказівником

як і їх закони, чи канони,

і тихим бунтарем проти несправедливості.

які так підло рабство бережуть.

Бо саме воля до змін кожному дає

Бережуть і ті енергії страху,

ту можливість і відповідальність узріти, ту розшарованість між людьми

а вже тоді дає цей шанс –

по статках матеріальних, а не по духу,

від страху звільнитись,

ту зневагу до собі подібних.

привносячи у життя духовну радість,

Бережуть для тримання у покорі,

усвідомлюючи, що саме так тихо

за показники беручи різність

творяться у світі взаємини гармонійні,

у наявності статків матеріальних,

які несуть у суті той так званий рай.

нахабства, хитрощів, здатність брехати

Коли ми навчимося всі

і зовсім не по рівності духовності у них, допомагати одне одному

не по Духу істини і росту здатності

словом, ділом наяву

вибирають і правителів.

з любов'ю і в благоговінні,

Ось чого тисячоліттями на Землі

то між нами не буде зрад, брехні,

зберігають рабство і ідеології його,

а довіра в кожному виросте у рази,

залучаючи релігійні традиції,

бо ми рівні перед Всевишнім у цьому.

щоб організації їх тримали

Знаймо, знаймо всі,

в духовній узді, що воля кожному посил дає: які так державницьким подібні,

бути справедливим зі всіма

видумляючи різні назви їм,

і не мішати іншим жити;

щоб зберегти цю схему доступу

бути вільним від мнимих пересудів;

для маніпулювання умами людськими.

бути вільним від законів і канонів,

А це трапляється шляхом жорстокості,

як і від традицій суспільних,

насилля, обманів, пролиттям крові –

коли деякі із них знищують

і саме ганебне те в діях таких,

усе святе в умах людських,

що знищуються життя основи

а натомість спонукають

і тут нема умов для відновлення гідності, до змагальництва, боротьби,

нема доброти, любові, нема і милості.

не відаючи того істинного,

А воля зовсім не до хаосу веде

що Всевишній подбав давно,

і це не анархія сліпа,

давши можливість чоловіку

і не революція дурна,

творити доброту святу,

бо тут шана до життя

дав у всьому волю дій

і відповідальність велика

і достаток для потреб життєвих.

за всіх і перед всіма.

Хоча воля шукає справедливість завжди,

ДОБРОТА

та саме так вона пізнає ті істини

У житті між людьми доброта

і ті внутрішні зміни людські,

з рівності й довіри вироста,

які ділами якості життя несуть.

бо тоді кожен з нас є брат-сестра,

70

а ми по всій Землі і є ота рідня, що це кожен так може діяти.

і є ота величезна сім'я, як родина,

Допомагаймо, бачачи потребу,

де взаємини щирі й милі

даруймо і самі навчаймося

і у шані життєве коло.

приймати дари –

Ось таке усвідомлення дій

то буде усмішка щира, чи ніжний

і дає нам шліфувати ум,

блиск очей,

зберігаючи цілісність святу,

чи то підтримка словом, або й річ

яку дано першочоловіку,

матеріальна…

коли ум, тіло і душа

У житті таких можливостей багато,

діють воєдино з усіма

то перевіряймо себе на свою придатність, на Землі і у Всесвіті.

починаючи з рідні, близьких,

Починаймо помаленьку всі

дорослих і малих,

робити спроби, а то і дію завершену:

а там і далі пошириться ця БОГа якість

допоможімо негайно потребуючому

і ми відчуємо справжню Благодать.

і без очікування подяки, вигод, користі, Тому не забудьмо в такому стані

то відчуємо у собі ту Благодать,

Всевишньому дяку посилать!!!

яку тільки боги вміють давать.

Доброта дає кожному відчути

ГОРИЗОНТ

ту істинну рівність між усіма,

Як знаково у житті

то там і розмови щирі й милі,

бачити щодня горизонти,

то там і любов свята вироста.

бо бачення таке дає

Ось так ми вчимося пізнавати її,

ту впевненість на роки,

а потім приймати і роздавати

яка саме так вибудовує щодня

при нагоді всюди і завжди.

той позитив, як твердь в умі,

Та коли духом все ж не доросли

додаючи довіру до основ життя.

і не здатні суспільні традиції подолати, Торкнувся очима горизонту,

то подивляймося на дії доброти

торкнувся вітер тебе,

зі сторони чи сам долучився дії доброти, а самі відчуття приємні у собі

відчувши дотик любові ти,

несімо до родини, сім'ї.

то знай тепер, що і вони

Де добродушні люди є,

будуть торкатися тебе у житті.

то там і енергетика така

Бо ось так дбає про опіку

і це засвідчує лиш одне,

Всевишній про таких,

що тут любов і щастя панує,

хто дбає про істину.

наповнюючи простори і небеса.

Тому шукаймо нагоди самі,

А здатність бачити її

щоб подивитися даль горизонту,

засвідчує про наявність доброти,

виходячи на край ланів, чи високу гору

а нам слід відкрити її у собі,

зранку, чи то в середині дня

щоб розвивалися ці якості святі

за напрямком проміння,

і поширювалися між нами у всьому світі.

бо це дає прекрасні відчуття

Щем радості наповнить нас тоді,

про велич нашої планети,

а з нею ми відчуємо всіма фібрами душі

а ми у спогляданні такім

ту енергетичну наповненість у собі –

є частиною промінчика,

і будуть сили, будуть і знання,

відчуваючи дотичність до величі.

можливості,

Хай навіть ілюзія проста

лиш проявляймо трохи активності

про таку приємну довготу життя,

і устремління виросте у нашій думці,

а це ж сила, міць істини святої,

71

бо це благо-радість і жага жити

обростаємо всіляким мотлохом

і себе, і світ таким любити.

сильно так,

Тож знаймо люди, знаймо всі,

і боячись признатися собі,

що любов формує сім'ї і роди,

що по істині нас водить у житті

що життя усе тримається у світі

Отець-Творець-святий Дух.

тільки чистій любові завдяки.

Та серце все ж не обманути,

Бо спорідненість у всі віки

хоча ми і в цьому житті є раби,

трималася і тримається на любові,

хоча ум часто закриває двері до Душі,

а не користі, чи по крові.

та вона все ж на правильному

Ось така арифметика проста

путі завжди.

на Землі у нашого небесного Отця.

Вона і є те джерело енергій всіх,

А суть чуття горизонтів –

якими тече життя тут,

це купа чистих мрій і надій,

маючи підживу зі світів,

бо саме вони є тим

появившись в результаті дій

акумулятором енергій,

нашого Всевишнього Творця

які вирощені на любові

і саме тому маємо триматися усі

і додавали енергій і жагу жити.

з усіх сил за цей орієнтир.

Так, саме любов у житті

То воістину підтвердимо у діях,

є основою наших мрій,

що ми є гідними Його дітьми.

а знаходити чари горизонтів

Тому на завершенні прожитих літ,

є основою справедливості і доброти,

дякую Творцю за цей життєвий політ,

основою всіх якостей святих,

а якщо Душа піде із мене тихенько,

бо ці далі горизонтів

то мною це сприйметься раденько,

даються бачити тим,

бо у мене завжди мінлива лілея,

хто любить так життя

мабуть такий замисел був і є у Творця.

богозамилувано ним,

Тому у роздумах і міркуваннях таких

та все ж беручи малий мізер

славословіння і подяки ллються з уст моїх

матеріальних і духовних благ

і з радості по обличчю з ока

у всій повноті днів і років,

котиться солоденька сльоза,

то саме ними ми

бо від любові вона і є така:

наповнюємо усі простори

щира, чиста і миленька,

з любов'ю до самих горизонтів.

а за нею й друга скотилася тихо,

Шануймо люди духовне при житті,

несучи Благодать повсюди

бо любов древніша нашої Землі!!!

від святого Духа вам, люди.

МИ ТАКІ

ЗЦІЛЕННЯ

Ми такі усе життя,

Скільки у кожного із нас

майже, одинакові по суті,

на протязі життя, чи в цей час

та змінити долі не здатні ніяк.

збирається у житті гіркоти,

Ми міняємо деякі дії,

а то і тієї, яку отримуємо від рідні,

які так подібні на штани, піджак.

бо дерево, чи доля у кожного із нас

Бо тіло зліплене із глини,

має корені, стовбур, віти, листя, квіти, а Душа подарована Всевишнім

які мають той колір, блиск і ауру свою

і лиш умом ми здатні лицемірити,

саме від того, що вносили в це дерево

шукаючи вигод і користі.

протягом життя ми і вся рідня у віки –

А ми у цих неприємних помилках

позитивні, чи негативні вчинки.

обростаємо мохом махінацій і брехні,

Тому, коли у нас відчувається гіркота,

72

то це означає лиш одне, творців енергій позитивних,

що нам слід переглянути вчинки свої,

то тоді й Благодать запанує скрізь,

які і викликали гуркоту і сумніви.

яка так потрібна нам усім.

Ось чому нам слід кожному по

Бережімо доброзичливість у житті

можливості і цілісність свою і світу діями своїми!!!

виправляти помилки, бо як свідчить

досвід,

ДОБРО І ЗЛО

вони завжди по собі залишають сліди,

Добро і зло у житті,

сліди, якими знищуємо енергії життя ми.

ніби, паралелі дві,

Тому ми маємо знати всі,

як дві різні сторони

що по кожному такому відчуттю

в монеті одній.

ми і маємо такі от рани лікувати,

Монета то одна,

бо такі рани погані мають здатність

а сторони різні.

завжди Тіло, ум, душа – одне єство,

розростатися язвами на віки

а скільки дій у ньому різних.

до синів, дочок і далі у роду.

Ми все життя їх носимо у собі

Та додамо позитиву у все це,

порівну, чи по різному…

що життя кожному із нас додає

Коли добрих дій більше є,

і чимало позитивних ситуацій,

то нас кожен добрим називає,

які ми маємо свідомо розширяти.

але коли все навпаки,

Бо саме діями такими

то ми вже демони злі.

ми і наповнюємо рід, сім'ю і себе

Дух злий часто зваблює

тими духовними енергіями життя,

наш ум не стійкий,

якими і славиться БОГ святий,

а він, як організатор справжній,

що олицетворений кожним із нас,

то у всьому й скрізь

які і носять це наймення – чоловік.

бажає догоджати.

Саме дії такі свідомі

Та коли людина на певному етапі

і є тим процесом зцілення,

починає світ свідомо пізнавати,

зцілення кожної Душі

то і умом вона до цього доросла

цього роду, сім'ї.

і тоді цей ум уже в помічниках є,

Ось які чудові ліки

виконуючи всі вказівки нашої Душі.

нам Сущий посилає

Ось тоді його дії в усьому позитивні,

для зцілення Душі,

поміркованими і мудрими є.

тому радіймо кожній миті,

А щоб ми всі могли вчитися

коли ми творимо справедливі,

розрізняти їх у житті,

добротні і щасливі дії,

то на окремих прикладах

які і носять у собі

подивімося на себе зі сторони.

частиночки любові –

Коли доброта при збільшенні собою,

і саме цим просимо усіх

то наповнює простори Благодаттю своєю,

дбати про ці якості завжди.

а коли ж зло хоче свою силу показати,

Зцілюймо всі рани і помилки

то прямо вибухає і створює навкруги

саме якостями життєвими,

оті умови для суперечок і війни.

бо якості такі не тільки зцілюють,

Та часто сили зла до розчарування

а й завдяки ним, ми усі

вводять нас, саме таких,

здатні літати щасливими

хто іще духом не окріп

і бути творцями у своїй суті.

і із під тишка ідуть на зваблення ума.

Хай більше буде у світі

Та стан доброти не провокує ум до втіхи, 73

хоча збурює зло у злих діями правдивими. то стараймося так уже, Доброта ж так само росте кількісно і зріє, щоб вистачало її

то саме у проявах цих і саме зло дратує.

для миру й радості,

Серед спільноти добро і зло

то тоді її іще прибуде.

досить добре по діях видно.

Тому ті енергії злі,

Добрий попутно вчинить добро,

які не здатні по собі

а злий ту саму дію лиш з користі.

життєвої правди зрозуміти,

Добрий при потребі допоможе,

то їх зло збільшується у рази,

а корисливий спитає, що за це буде?

яким воно

Добрий не ставить запитань, а діє,

самознищується остаточно,

бо корисливий без них є у бездії.

а людське єство відчуває

Добрий тут же підбіжить,

полегшення неймовірне.

щоб найліпше допомогти,

Така кількість доброти і дає

а корисливий відвернеться,

певний спокій, мир у цілім світі цім.

щоб піджак свій не забруднить.

І такий стан все ж є визначальним,

Доброму приємність є за дію,

коли в середовищі людства

є подарунком від Творця милим –

не виникає війн світових,

він радий тільки тому, що саме йому

а поки що тільки локальні,

виникла можливість здійснити доброту.

та все ж напружують і вони

Не взаємна дієва доброта,

держави сусідні, а то і дальні.

чи то не взаємне кохання

Тому то злий у суті в цілім світі

саме таким і є у житті,

живиться енергіями користі.

бо один із них діє із користі.

Саме з користі виростає зло

Добрий у житті щасливий

на розрахунках корисливих

з тих лиш можливостей творити добро

на брехні, гордині, обіцянках,

і саме якість ця тримає добрих,

часто не виконуваних, пустих,

тримає і рівновагу, а чи й зверх того,

тут і гроші й сила часто присутні,

де би то і як би то не було.

а тому будь які скупчення енергій злих

Доброта має такі чари,

приводить до війн масштабних.

що будь яку силу здатна

Наповнення любов'ю, добротою

ними покрити і зігрити

людину святу робить безсилою,

та коли ця дія доброти

безсилою фізично і якби,

наяву буде зло плодити,

не придатною для боротьби

то дія її з милості відступить.

та додає мудрості і додає той захист

Доброта у світі є постійно,

захист для життя саме енергіями доброти

як те сонце у небі високім.

від енергій негативних, злих.

Хай хмаринка і закриє його,

Тобто життя є основою всього

та все ж вдень усе, усе видно

і саме воно творить енергії ці,

і, навіть, той, хто за хмаринку зазирне, а ця здатність забезпечується душею,

то побачить сонце красне.

чи умом –

Сонце у промінчиках посилає і тепло,

душа впливає на дії ума напряму,

а ми уже знаємо усі,

коли ми відкриємо її усю

що від доброти тепліє на Душі

для освітлення всіх наших дій.

і теплішає навкруги.

Душа у людському єстві є

Тож творімо люди доброту

найбільшим енергетичним центром,

при потребі і з можливості,

бо вона здатна брати енергії додаткові

а коли ми цілісні нею є,

від святого Духа напряму

74

для звершення будь якої дії в позитиві.

як же з неї вийти

Ще простіше ми виходимо

на поля енергій позитивних.

в цей результат, А буває, що доброта розслабляє

коли ум працює усвідомлено

і ми втрачаємо пильність,

і Душі в такт. втягуючись у житті

Хай буде доброта у наших діях,

в ситуації негативні.

як хліб насущний постійно в їжі

Ось так втрачаємо ми

і знаймо, що десь у закутках Душі

у собі лик божий,

живуть краплини ДОБРОТИ!!!

який уже й для життя

є зовсім негожий.

НЕМА БІДИ

То саме в моменти такі

Нема біди із доброти,

ми перестаємо духовно жити

та буває, що біда у житті

і саме біда штовхає нас до змін,

багатьох виводить до істини.

щоб вивести все таки на позитив

Без біди ми не впізнаємо доброти.

тими якостями буття,

Лиш фон її, чи й суцільна тьма

які й виводять нас зі стану гріха

засвідчує світла доброта,

і на яких тримається світ і ми,

ось так запроста про себе.

як співтворці і носії істини на Землі.

Нема біди із доброти,

Не випадково бабця наша говорили,

бо і вона бачиться лиш тоді,

що ми у повсякденній суєті

коли на фоні доброти

не здатні щастя свого побачити,

ми і бачимо різницю в них,

не побувавши в жорнах біди.

та й часто у іншому житті

Тож хай щастя нас у житті

витягають так з біди.

до себе із любов'ю пригортає

Ось так біда багатьох

і водночасі кожного навчає

мотивує до змін у собі

не попадати в лабети біди!

і часто це допомагає

творити доброту,

ІСТИНА

пізнаючи її правоту,

Істина – слово таємниче, ніби, є.

бо часто так є,

І яка ж суть і зміст його?

що любов у таких

Та це ж синонім-подібність є

своє гніздечко в'є…

з відомим словом правда!

Тому допомагаючи іншим

То, то нас так мудрі люди у всі віки

знайти вихід із біди при житті

запрошували до пошуків істини,

і саме так ось доброта свята

істини у собі і в усьому житті,

навчає любити суть життя.

щоб з нею жити у собі,

То не є біда велика,

то саме так і тоді

коли доброта сама

ми не спізнаємо горя, чи біди.

творить з нами дива,

Здається так просто, ніби,

бо саме так диви-ть-ся вона

та чогось ми і до цієї пори

на той життєвий путь,

все таки не навчені

по якому до істини ідуть

з правдою і по правді жити.

і святу любов пізнають,

Невже цього не вчили праотці,

чим умови життя полегшують.

невже не вчили нас цього батьки?

Тому так влаштований світ,

В чому ж секрет її,

коли біда нас до дій гука

що ми її всеціло не прийняли?

і ми шукаємо путі,

І лиш деякі у житті

75

живуть із нею нарівні,

що була вона все таки,

любуючись життям своїм,

добре шукати її,

бо всі помітили, де правда живе,

коли знаєш те,

там порядок і чистота взаємин є.

кудою ходив усі життя ти.

А, можливо, і не бажаємо ми її,

Що згубили пам'ять ми,

коли ми у диявола в омуті,

втратили і голови усі?

стаючи в діях на нього подібними,

А пам'ять же в нашому умі,

поїдаючи менших, собі подібних –

та й на плечах голови все таки.

і совість нас не гризе за це?

Ми, мабуть, лицеміри підлі,

Не гризе і не докоряє,

коли не шукаємо істини у собі,

бо ми не дивимося у себе

а лиш створюємо видимість і то ту,

і тому не бачимо самі,

що, ніби, істина захована в інших –

що по правді все таки гризе

ми голі, голопуцьки такі

і цими діями наші життя вкорочує.

від створення і по ці дні.

Чого ж то так воно у житті є?

То чого і чого саме так ми

Та тому, що ми дивимося усі,

самі себе цього навчили,

як поводяться і діють інші,

створюючи ілюзію в умах,

а інші дивляться на нас

що ми активно шукаємо істину.

і тому ми зубами все клац та клац.

Та коли ми відкриття робимо для всіх,

А для чого ж людині душа,

що істина, як основа поведінки людини

та ще й ум в додачу?

у всіх роках життя її,

Мабуть, не повірили Творцю,

а вона є тим словом,

не мають довіри і життю.

що правдою означене,

Коли би їли те при житті,

що справедливими діями є

на що вказано у першому дні

і навіть тоді дії проявлені істиною,

і їжа лиш потребою була,

коли ми не обманюємо одне одного.

а не предметом об'їдань

Творімо істину віднині

і тих на цьому хизувань,

і не шукаймо її в іншій людині,

ніби, покликані ми

то тоді правда нас і приведе

не творцями бути,

до шани, любові і доброти –

а присутніми бути на пирі

бо без правди ні туди і не сюди.

в купі з тими,

Хоча не всім вона по силі

хто хвостами крутить.

і лиш міцним духом дається в руки,

Втрачаємо інколи подобу ми,

бо справедливість у житті

втрачаємо й знання вікові,

вимагає духовної чистоти у собі,

коли з покоління в покоління

у здатності її нести

кличуть нас люди мудрі

в складнощах не простого буття.

шукати істину в собі,

Тож саме завдяки уму в чоловіка

в своїх діях, поведінці.

ми і здатні її розпізнавати,

Та що ж вона собою представляє

і діяти по істині во благо

і чого вона у житті навчає,

хоча вона і далі грає роль вказівника.

як її їсти нам і з чим,

Та все ж зерно істини кожен несе у собі, коли не знаємо її вмісту й суті?

та не кожен з нею здатен жити,

Яке ж її місце у житті?

та не кожен здатен нею творити,

Не знаємо цього по нині ми,

бо не просто в оточенні зла

коли шукаємо й шукаємо її.

нести істини хреста.

Добре шукати тоді, знаючи,

Хоче і саме життя народженим є з істини, 76

тому зі здатності у житті творити

То так і в людині правда ніколи вже

доброту не загниє і безслідно не зникне, виростає можливість чути справедливість, бо її енергії незнищенні

а вона дає нам пізнавати і приймати

і тому так людство у своєму незнанні –

всі якості нашого життя.

як і де її шукати,

Доброту ми здатні бачити і чути,

зусилля всі направляє на те,

любов ми відчуваємо завжди

щоб її шукати, навіть не знаючи

і тому ми здатні їх навчатися,

її на вид і її дії проявлені.

покращуючи їх якісність із життя в

Вона є, як і любов є

життя, і їх здатні лиш відчувати,

а от прийняти істину у суті

відчувати ті, хто єством

і пронести гідно у житті

є чистим і світлим.

дається лиш воістину святим.

То знаймо всі, що з правди

Добре є, що є такі люди поміж нас

всі інші якості ростуть,

і багатьом вдається пізнавати їх

а життя повниться любов'ю, щастям

благодать і благодать усю сім'ю собою наповня.

саме при наявності справедливості

Радіють люди, радіє і Земля!

у пізнавачів, Хоча вона у кожного є,

вони і навчаються доброти, милосердя,

та не дарма прислів'я є таке:

милості «Правда є, та у кожного вона своя».

у щирих, щедрих, добрих діях

Ось так суспільство істиною святою

при чистоті помислів своїх

так мерзенно, лицемірно маніпулює нею.

від тієї теплоти у носіїв.

«Правди нема« – говорять ті,

То знаймо, люди знаймо всі,

які не мають її у собі,

що кожному даються можливості

та все ж вона є у кожного, в Душі,

знаходити путі до істини

та ум у таких не відкриває шторку їй,

і жити в умовах благодаті,

щоб звіряти з нею поступи свої

несучи дяку Творцю-святому Духу

і саме тому він і стверджує усім,

і цьому БОГу-Життю у Його присутності, що правди нема

і воістинно Всевишньому, Його Розуму,

і куди би він не подививсь,

Творчості з ума і життєвої мудрості.

то повторюватиме це щораз,

Правду-істину кожен неси завжди –

бо так уже влаштована людина,

лелій і дій, бо це путь святий,

що бачити здатна вона в інших те,

але серед інших її не шукай

що має при собі.

і від інших її не чекай

Душа ж бо закрита і тому вона не бачить, і, тим паче, інших правди не навчай,

не бачить того, з ким розмовляє цей ум

бо вона дається у житті лиш тим,

одного і того ж єства,

хто здатен її нести у суспільстві

а він стверджує, що правди нема…

корисливім, Нема правди у цьому умі і він

яке зазвичай духовно бідне, хворе, зле, про це від свого єства прозвітував.

а тому в такому стані готове є

Та все ж не вірмо людям таким,

до фізичного знищення такого

бо вони лицеміри і брехуни

правдоносця.

від навченого так ума.

Правда є коренем життя

Та правда в кожного є,

і тому дерева, трави, кущі,

і кожен бачить її по своєму:

саме так вміло ховають те,

як і коли її виставляти,

від якого життями кожне відросте.

чи то нишком промовчати,

77

коли за правду інший помира.

починають рости із добрих слів.

Та все ж правда із любові завжди

Ось так Всевишній мудро

сама поширює у світ корінці

дав такий чудовий дар,

і тому вона не потерпить взагалі

як вміння нести слова,

хитрощів, обманів, насилля, користі,

а коли ще у них

а до чистої і вгодної БОГу Душі

доброти посил

сама знайде відомі лиш їй путі.

і та духовна теплота,

Тому й стверджуємо ми,

яка так вміло багатьох зігріва,

що правда-істина все таки є,

бо і нам завжди в отвіт

коли людина життям це засвідчує,

летить енергія подяк,

бо при зачатті кожному із нас

які багатьох вчать

дарується Душа свята і з нею і в ній

доброту і любов творить.

є всі зерна малі тієї істини, любові,

Саме отак з любов'ю

доброти,

Творцем сказане першослово було

з якими людина має в житті іти

і Він Духом дихнув, чим і створив,

і все життя, і всі життя по чуть-чуть

створив життя і все, що дотепер є,

вчинками своїми їх вирощувать.

надавши осмисленості у них

Є життя, як БОГ святий,

для Благодаті серед живих.

то є й істина у нім.

Слава Тобі, Творець-Дух святий,

Тож хай знає дорослий і малий,

яко наповнюєш життя

що ми іще живі поки при істині,

милістю, добротою, любов'ю,

бо лиш з роками нашими вчинками

як джерела животворящі свої

ум навчений суспільством і батьками

і нам дозволив ці слова нести

повністю керує нами.

в середовище живих у світи,

Ні не всіма,

у їх уми і Душі,

а лиш тими,

щоб відгукнулися вони

хто у свою Душу не загляда.

для пошуку істини у собі

Ось тому міцніє і буяє крона життя,

і пізнання смислу у житті,

коли коріння правди є міцнішим.

бо смисл у нас щастям ожива!

Таке ж і насіння елітне собою індивід

Дякую Тобі, Всевишній за це все,

несе, що було і буде, за цю мить, що є уже, засіваючи навколо усі простори.

яке серед тліну, обману, гніву

Тому в таких сім'ях, краях, народах

милістю, добротою і любов'ю росте!

любов і справедливість завжди у шані;

Бо Ти світлом Душі є,

тому там щастям наповнені усі;

яка путь нам освітлює

тому там приємно й легко жити.

до Тебе, наш любий Отче!

Леліймо і шануймо істину в житті,

Тому так багато з нас,

то гідне життя запанує на Землі!

хто вміє добрим бути,

то він і є уже святим по суті,

ДОБРЕ СЛОВО

бо саме вони є БОГа діти,

Добре слово Душу гріє

бо вони з любові до життя,

і ум у щасті тріпотить,

несуть щастя кожному щодня.

то і Душа свята тоді

Завжди всім говорімо щиро:

на місці не сидить,

«Доброго дня тобі, брат, чи сестро!«

додаючи знань і сил для життя,

І це побажання, і вітання по суті

а любов підносить нас

і є тим початком змін у собі.

і енергії добрих дій

Тож знаймо люди всі,

78

який позитив у життя

і з добротою у ділах.

привносить звичайне

Є милосердною і справедливою

добре слово і таке просте.

до всіх і вся, ким оточена вона.

Знаймо й те, що буде добре тим,

Совісні наяву живуть у радості,

хто долучитися захоче

бо Благодать іде до них без перестанку

до проголошення добрих слів

кожного дня, починаючи з ранку

при спілкуванні з будь ким.

і кожний порух починається у них

Як чудово діють добрі слова

після погодження до дій із Сущим,

і кожен чує саме в них

який світло і тепло несе,

той Всевишнього промисел,

наповнюючи життя кожне,

який багатьом дає довіру життю

врівноважуючи гармонію у всьому

і впевненість в наявності доброти,

милістю і справедливістю.

бо ця впевненість мотивацію дає

У цьому й уся суть совісті людини,

і в правильності дій утверджує

бо умиротворення і мудрість в діях

таких от дій і в таких от відчуттях,

такі, що вона подібна на богочоловіка,

що дійсно щаслива доля виписана

маючи постійний відгук свого єства,

самим Всевишнім БОГом у цю мить.

як у духовного божества.

То саме з цієї миті у нас є

Хай совість буде орієнтиром нам,

той доступ до енергій позитивних,

коли віддаємося на волю Творця

а Всесвіт і це життя дає нам шанс,

життям!!!

шанс на щастя, доброту і любов,

які є вершиною всього буття.

СЛОВА, СЛОВА

Добре слово завжди виходить із Душі

Так багато слів є у людини,

і чує його єство усе у щирості.

якими вона спілкується зі Всесвітом усім, Такі теплі слова і від Душі

а найбільше на себе подібних,

доходять деколи і до злих,

та серед них є половина тих,

даючи і їм той шанс святий

які здатні зводити життя на пшик.

змінити життєвий курс.

Слова несуть у собі енергію різну,

Тож несімо добрі слова

тому пам'ятаймо про це завжди,

і будьмо творцями доброти щодня,

щоб при спілкуванні з людьми

насолоджуючись щастям простим

застосовувати саме ті,

во благо собі і богам.

які дають можливості

В добру путь Вам, сестри і брати,

будувати думки позитивні.

хто поспішає зі словами доброти,

Слова – це думки і речення

несучи з ними ту теплоту святу

проголошені вони, чи написані,

в квартиру кожну, чи то в хату!!!

або формують думки для дій

в мріях і надіях, чи при зреченні.

СОВІСТЬ

Усі вони побуджують чоловіка до творінь, Людина без совісті

тому людство записало про першість їх.

порожня і глупа,

Слова при спілкуванні мають тембр,

бо по суті вона

чим впливають на емоції, як і

корислива і безвідповідальна.

на результат.

Такі, зазвичай, себе

То так і писані мають здатність впливати

вважають великим цабе.

на той же дієвий результат,

А людина совісті завжди

коли торкають душі, струн її,

щира, чесна зі всіма,

чи нашого ума до устремлінь.

з чистим серцем

Слово кожне має певну суть і зміст,

79

щоб люди спілкуватися могли, про духовний стан нашого єства.

вкладаючи бачене, почуте в

Гукаємо ми до всіх

обумовленість,

і не поспішаймо до подібних,

обумовленість предметів і дій,

бо в нас одинакові думки, наміри, діла

характеризуючи подібність,

і по суті є збирачами зла на Землі,

як образність форм у проявах,

і є застосовувачами їх для справ лихих.

або по наслідках хороших, чи плохих

Тому розмірковуймо самі,

із досвіду, чи досліджень.

по якому путі нам іти

Люди говорять про все те,

і яку долю залишимо ми

у чому проходить їх життя усе,

по теперішніх ділах своїх,

бережучи в пам'яті своїй

то при нагоді спитаємо у всіх,

досвід свій і батьків,

хто хотів би, чи хоче тепер

а тепер і всього суспільства.

жити з долею нікудишньою?

Із потоку енергій слів

Коли тепер у нас діла нікуди,

формується структура дій,

то мабуть так діяли бездумно предки,

формується наша поведінка

бо саме вони формують долі наступні…

і наша здатність плодити негатив,

у залежності від слів,

змінюючи словами ж тими

які проголошуємо ми,

прихований задум, смисл,

чи діємо по них,

в яких ховаємо обмани, зраду, зло.

то саме від слів злих

Та і слова є чудовим способом

ми і будемо жити завжди

сховати наміри будь які свої

в проблемах і в біді.

і тому часто таких і називають

Будучи добрим і справедливим,

лицемірами,

то любов'ю притягуємо у життя свої

або по народному – брехунами.

так на нас подібних,

І це добре бачать наші діти,

а будучи злим у діях своїх,

бо вони найкращі спостерігачі

то не оминути нам болей і проблем.

і найкращі свідки перед БОГом,

Тепер поміркуймо при нагоді,

коли ми навчаємо дітей правил поведінки, чи коли можливості є,

а самі діємо в ситуаціях не так,

то постараймося усі при житті

то цим руйнуємо мости доіври

виправити хоча би помилки свої,

між нами і дітьми.

бо саме так ми очищуємо долі свої,

То так слова першими є завжди

а ми маємо знати сьогодні вже,

при налаштуванні взаємин між людьми,

що саме таку долю душа принесе

з них і дії починаються усі.

нашому поколінню, яке за нами йде.

І ось тепер дописалися до того,

А Творець нам можливість дав

що іноземні слова, слова хульні

вибирати на стадіях ранніх

стали в ужитку з дитячих вуст,

слова і дії позитивні,

якими замарали душі й дух,

а потім і вчить до свідомих дій,

знищуючи енергії життя,

щоб кожен до творення Раю долучивсь.

йдучи на поводу пройдисвітів

до пророчого кінця.

ТРУДНОЩІ

Та знаймо люди, знаймо всі,

Поява проблем і труднощів

що слова погані, грубі, злі

є не випадковістю проявів таких,

є енергіями тими

а є напоминанням нам, що ми

з якими ми ось так «подружили»,

десь у житті схибили

тому так красномовно засвідчують вони

і ними Дух святий дає можливості

80

їх знайти у діях своїх і виправити.

ми знаємо усі, що енергії у просторі

Починаємо із основ, як завжди,

рухаються у вигляді коливань, амплітуд.

перевіряючи діла у справедливості,

Тож і життя у цій цілісності тіла

перевіряємо те, чи були милосердними,

піддаються дії коливань з просторів

чи доброту і любов леліяли

і впливають на енергії тіла, ума і душі, в роках прожитих, бо ці якості при житті

а тому спостережливі люди

є визначальними і значимими

часто говорять, що все наше життя –

у формуванні стилю життя

це чергування хороших і поганих

і в нашій поведінці щодня.

ситуацій,

Знаходимо ми їх, чи ні,

це змінюваність чорних і білих смуг.

та все ж дякуємо Сущому за них,

Ось чого висоту амплітуд ми

бо саме труднощі у житті є, ніби,

засвідчуємо про падіння, чи взліт

ревізорами на виробництві,

духовних подвигів, чи матеріальних благ, які дисциплінують нас,

а також ці коливання-ритми

не даючи послаблювати життєвий ритм,

із за незнання руху енергій-хвиль,

допомагаючи бути в бдінні завжди,

то тому і говорили, і пояснювали це,

а це і стримує нас від рішень хибних.

що творячи доброту, то вона

Так, труднощі не випадковими є

повертається;

для нас і для роду всього,

що плодячи зло, то повертається і воно, хоча життя в цілому є

якщо спостереження фіксує

лиш один прекрасний миг,

періодичність підйому, чи повернення

та все ж помилок великих

вниз

у життя не допускає

їх амплітудних вершин

саме так, труднощами малими.

саме здатністю відчування.

Ось чому мудрість людська

Тому то дію енергій таких

так кожного із нас вчить, щоб ми

в періодичності проявів їх

дякували за створені труднощі,

люди й називали дією бумеранга,

бо вони, ніби, шліфувальні круги –

стверджуючи всім і вся,

шліфують, загартовують у результаті,

що ще ні одна людина

а насправді у досвіді такім є іще мудріші.

це правило не змінила,

Тому не картаймо БОГа святого

або відмінити мала змогу

за біди свої, проблеми, труднощі,

у цьому, чи іншому житті,

бо своїми надуманими образами, гнівом,

у будь якій сім'ї, роду.

іще більше наплоджуємо енергій злих.

А Душа ж то одна і одна у неї путь

Отака бесіда повчальна пройшла

по якій вона і веде кожного із нас

і тепер ми будемо завжди

зі своєю періодичністю і висотою хвиль

приймати рішення мудрі,

протягом тисячоліть у коливаннях своїх, щоб гідно у житті ім'я чоловіка нести.

коли вже хвилі з Душі-підсилювача

не пересікають початкову пряму,

СПРАВЕДЛИВІСТЬ

бо вони лишаються лиш зверху.

Життя – це завжди енергій рух.

Так піднявся чоловіка Дух

Різних, різних, та в сукупності їх

і з'єднався з джерелом енергій Душ,

це і є те, що ми усі на Землі

де вже діє нова програма

називаємо чоловіка Дух,

посилів і прийняття,

по дії яких, ми і визначаємо стиль,

де також формується енергії нові

стиль життя і поведінку.

зі своєю періодичністю і висотою,

Також у наш поінформований вік

а також шириною, швидкістю і частотою.

81

Ми шукали справедливість, та лиш людина у місії своїй,

та за вивчення коливань взялись,

в якій вона старається зрозуміть

бо так по факту і є,

це існування добра і зла,

де діє надРозум світовий,

любові і байдужості…,

то там параметри фізики,

як енергій позитивних і негативних

хімії, біології, математики

саме з її сприйняття,

виписані іще точніш,

хоча й не здатна пояснить:

бо не так просто управляти

чого вони разом, поряд, переплетено

Всесвітом усім і вміло так

в одній людині себе проявляють

за кожним із нас пильнувати,

одним життям, та хоча би і всіма

даючи перешкоди для активації дій,

в паралельності одній,

чи то енергії стимулу посилати,

чи то несучи енергії ці

щоб позитивні енергії умножати у рази.

в паралельності другі

Тому знаймо всі

і, навіть, на цілі віки?

про правила ці,

Тому наші плачі, страждання,

які і засвідчують усім

болі, прокляття

про наявність справедливості,

є лиш крилами

як вектора направленості дій

для вбивць і вбитих,

усього живого на Землі

якими ми, наче літаки,

у Його точці-крапці координат,

доправляємо до місць призначень,

де і зачалося все

заправляючи енергіями зла їх двигуни.

до зникнення у безкінечності,

Не повертаються уже вони,

яких нам і не спізнать.

бо фактично ми знаємо усі,

Тримаймося справедливості у житті,

що до смерті вони

бо це і є рух енергій істинних,

не одне життя ішли.

а з ними поряд пливуть,

Був рід потужний і міцний

тримаючись за руки, наша доброта,

у сходженні духовнім своїм,

милість, щирість і любов свята!

тому й зберігав подібність у формах

і діях,

ГРІХИ – ПОМИЛКИ

а коли в цей рід приходять зі сторони

Мабуть ми, люди, всі

з бажаннями вигод, користі,

робимо помилки у житті.

але не по любові святій,

І найбільша з них –

то помаленьку чахнуть ці роди,

це знищення собі подібних.

здихаючи у болях, чи на війні.

Це не є знищення енергій,

Так втрачаємо й подібність,

а лиш зміна форм і їх рух.

так втрачаємо й роди.

Вбивство, а звідси і нахальна смерть

Мудрі просять лиш

є лиш частковий, хоч і значимий

про спасіння Душ

енергій відхід, чи повернення їх

з однієї і з другої сторони,

до того стану-форм,

бо саме це була тут

який проявляє собою

їх життєва ніша.

у цьому кругообігу енергій

Просять вони і прощення,

ту нішу-місце, де є

як дії від нас,

така потреба в них.

бо не простивши,

Нема пропащих Душ,

ми скорочуємо час,

нема й тих,

наближаючи енергії життя

хто, нібито, у раю лежить,

свої до смерті у тілах.

82

Так, вбивство людиною інших

від зрад і брехні, жадібності і осуду,

і є та помилка найбільша,

то цим збережемо життя собі і рідні –

і є той великий гріх-падіння

і так по всій Землі,

в аваріях, на кухні, чи на війні,

то доброта і любов буде в нас

де вже люди гріхами обросли,

і поміж нами,

бо в їх умах вселився біс,

і не буде вбивств і війни.

а душам їх ці тіла важко вести,

Заздрощі, як і гнів у людині

але ця присутність у дорозі,

є першими із причин,

при сімейні сварці, чи на полі бою

коли ми єством усім

кожному іще дає шанс змінити долю,

стаємо внутрішньо гнилим,

зберегти життя для каяття.

гнилими і в зовнішніх діях,

Важко, важко, та лиш

а там і зрада гніздо в'є

доброта і любов рідні

в нашому корисливому умі вже.

здатні цей рід берегти.

Прости нас Всевишній за ці слова

А от вбивство дитини, чи її сирітство

і за такі погані діла!!!

є спрямованим злом батьків, родини.

Вбивство ж дитини-аборт,

А от вбивство ненародженої людини,

яка уже відчула імпульс життя

то це є дія зла проти БОГа-ЖИТТЯ,

і спізнала дію Творця,

то це вже боговбивство,

несучи ту любов із зачаття,

це змінена доля на віки,

як дяку, як молитву до Отця

це вбивство умисне,

і до Богородиці матері,

коли дія ця закрила від Творця

то це і помилка велика,

ненародженої дитини лик

помилка велика для суспільства.

тих дітей немовлят,

Помилка, великий гріх є

людських немовлят,

для сім'ї, родини,

які ще не обтяжені були

для всього людства на Землі,

помилками рідні,

коли носії життя і Творця у собі,

та і помилками своїми.

самогубцями позначені вони.

Така дитина чистою іде у життя,

Жили ж вони серед нас

хіба деколи тяжкі гріхи батьків

і їли з однієї миски,

вона у цей світ несе,

і дихали повітрям одним,

щоб у місії своїй і по милості Творця,

та проґавили ми усі

вона і саме вона здатна розчиняти

це життя і Душу в нім,

ті помилки великі у сім'ї, родині,

а щось же зле сиділо в їх умі,

часом і калічкою фізичною,

коли поряд з нами вони жили.

як напоминання нам усім живим,

Лиш каяття і сповідь наші

щоб кожен узрівший з нею Творця

при настрої поганім,

про помилування просив,

при проблемах і біді,

щоб творити благодать собою у родині

допомагають нам вийти

і в цілому світі нас допустив.

з цієї зустрічної полоси,

Тому шануймося усі,

по якій енергіями життя

щоб не коїти такі помилки.

уже назад, у небуття ідуть.

Будьмо обачливими завжди

Лиш прощення, мир і доброта

і з народження навчаймося усі

із любові тут і повсякчас

життя творити у радості,

дає нам той великий шанс

і оберігаймо себе в думках, словах і діях

бути співтворцем енергій життя.

від гордині, заздрощів, злоби, гніву,

Тоді буде серед нас

83

усім відома Благодать,

бо і нам потрібна дія добра

буде здоров'я і наснага

і ми ось так

творити, жити і всіх любити.

лиш здатні

Так, у помилках-гріхах горять

енергії злі нейтралізувати.

і енергії мертвих, і живих,

Коли у сім'ї, родині, країні, світі

які були і є споріднені із ними.

нема проявів милості, доброти, любові;

Мертвих не воскресити нам,

коли ми не творимо їх

а от живим навчитися пора

у повсякденному житті,

не плодити собою зла,

то явно буде те,

а молитвами і добрими ділами

що між людьми проявиться зле,

возносити живих,

проявиться жорстокість.

бо тільки енергії позитивні у життях їх

Тому будувати Благодать

і здатні наповнювати любов'ю таких.

в середовищі людськім

Саме розуміння таке,

і є основою взаємин

саме дії наші такі

гармонійних на віки,

і виведуть спільноту цю

починаючи з дій любові і доброти,

в еру щастя і любові.

наповнюючи енергіями цими простори,

Ми віримо усім вам, сестри і брати,

не залишаючи місця енергіям злим.

що ми змінимо поведінку свою,

Та наша біда ще й у тому,

до того стану, що по всій Землі

що ми не задумуємося ніколи

буде Благодать у шані,

про те, що виправляти маємо їх самі

буде доброта у діях всіх,

любов'ю, милістю і добродіяннями

буде любов цвісти поміж нами!

і цими діями убережемо дітей своїх

В добру путь нам усім життями!!!

від проявів жорстокості у них

і убережемо себе самих

ЖОРСТОКІСТЬ

від жорстокості, образ, ненависті тоді, Жорстокість – це вершина зла

коли ми будемо роками старі.

в діях і емоціях людства.

Ненависть і жорстокість при житті

Та знання всього цього

є вершинами зла, а людина

не здатне залікувати рани

в моменти такі єством усім

від баченої, спричиненої жорстокості.

у прислузі демонам стоїть.

Де ж і коли ми

Вона уже не бачить і не чує

у житті стаємо жорстокими?

нічого зі сторони і лиш Дух святий

Так, жорстокість наяву є

здатен їх з цього стану вивести.

найбільшими нашими енергіями зла

Тому просимо усіх себе берегти

і носії енергій таких натхненно готові

від зла, ненависті, жорстокості,

завжди убивати й убивати всіх.

починаючи з дрібничок малих,

А цей прояв зла

а натомість себе і Душу милувати

у взаєминах людських

у любові і доброті,

є результатом накопичень

щоб Духом зростати

з дрібненьких дій лихих.

і Душею дозрівати

Тому на кожну дію свою лиху

у повсякденщині цій.

зробімо справу добру, а то і не одну.

Тепер ми вже знаємо, читачі,

Якщо на кожну дію інших злу,

хто є явно жорстокості «творці«

яка приходить до нас у даний час,

і як можна себе змінити,

то і тут проявімо милість,

щоб у щасті і любові жити.

та все ж для ума простімо враз,

84

КОМАХИ

допомагаючи дереву, кущу, траві

Здавалось би шукачам істини

роди продовжувати свої.

відомий путь роду чоловіка на Землі

Вона і про їжу собі подбає,

із тліна до чоловіка у житті

і надлишки ведмедю, людині лишає.

і те дозрівання Духом у такому бутті.

Окрім того вона житло своє охороняє,

Тому пісчина, крапелька води

коли нападнику жало встромляє

були началом розвитку життя

і цим життя своє лишає.

до організованіших форм

А от джміль є інтелігентом у виді цім –

із споживачів до добувачів

він красивий, одяг має файний,

їжі для потреб фізіологічних

та і пісні-хвалу Творцю і життю співає, зі значимості її, як пісчини, чи людини

хоч лиш себе їжею сяк так наповняє.

у цьому довгому ланцюгу життів

Їх рідня: шершень і оса

коротенькими і тривалими проявами

злі, ліниві, та ще й жалячі такі,

енергій різноманітних, які були і є

бо хочуть чуже собі забрати,

їх постійною присутністю там,

навіть хатину собі

де життям засвідчують себе,

заледь здатні побудувати,

як передбачено мудрістю Творця

та життя їх досить не тривкі,

у вічності задумки Промислу Його.

засвідчуючи цим, що їх наміри лихі

Ось з цього шукач починає пізнавати

вкорочують їм життєві роки.

цю Цілісність такого ланцюга

То так і зло з поміж людей

з простіших форм, які здатен

не має перспектив взагалі,

спостерігати,

а от доброта завжди щастя всім несе

а вже тоді себе, можливості свої

і цим цілісність життя береже.

пізнавати,

А скільки комах різних іще є

розуміючи в кінець і місію людини

і кожна з них у цім житті певну роль

кожним життям до духовної зрілості.

виконує.

Тож запрошуємо усіх

Можливо, що малу, чи не значну,

подивитися на комашиний вид,

та без неї ні туди, ні сюди.

де присутні бджоли, оси, джмелі,

Ось так на комахах простих

шершні, мухи, комарі

людина здатна висновки зробити,

і інші його представники

що творячи доброту

у різноманітності їх ролей

і любов зі справедливості,

цього колообігу енергій

то цим має шанси великі,

у Всесвіті цім

щоб у щасті-радості жити.

і їх місці у природі,

Від букашки до чоловіка

а уже тоді перейти

путь тернистий і не простий лежить,

до пізнання інших форм складніших,

та кожен при житті спішить

до пізнавання свого єства,

побільше і якісніше пізнати

як відкриття основ життя,

основи любові і благодаті,

яке за образом і подобою

щоб собі їх у життя взяти

наближене до Творця,

і дітей до цієї справи долучати.

бо має такі дари-таланти творити,

Будьмо комахою на Землі,

творити свідомо своє життя

та будьмо нею, як душею, у висоті

в щоденній поведінці, думках, словах –

при можливостях у собі

і все це є інструментами Творця.

пізнавати себе і світи,

Бджола трудівниця мудра

навчаючись Духом рости

і в праці своїй запилення веде,

і ділами зрілими

85

до Отця-Творця-Духа святого підійти!!!

яку єднають в одну сім'ю

ці якості життя святі

ЛЮБОВ СВЯТА

серед Всесвіту великого.

Велике диво у світі є

Так, л-юдина тілом і умом

і його нам творець-Дух святий дає,

є інколи подібною на звіра,

дає постійно й скрізь,

бо діями не далеко відійшла

аби кожен позитивом ріс.

в облаштуванні свого життя

Велика сила у Всесвіті є,

і тому багато в чому

що так вміло й гідно все тримає,

ми так подібні у світі цілому.

тримає Землю, нас і сил додає,

Яка би не була у нас шкіра

щоб ми можливості мали всі

і де би не проживали ми

збудувати дім, здобувати одяг, хліб,

по окремості, чи гуртом,

думками осмислювати місію свою

то все ми інстинктом

і кожен день і скрізь творити доброту

гуртуємося в організації-ліги.

і інші якості у житті цьому.

Нам так зручно і легше

То знаймо, знаймо люди всі,

оберігати життя своє,

яке це диво, яка це сила,

надбавати матеріальні статки,

що так справно і уміло

а в лігах об'єднуємося для навчання,

своєчасно і до ладу

навчаючи одне одного жити і любити,

управляє всім видимим і невидимим,

навчаючи одне одного відповідальності,

що є живе і життями славить це святе,

бо саме таланти ці

якому назву дав нам народ, а це

нам дано Творцем на зорі,

така мила й справедлива любов свята.

дана нам і душа-доля,

То завжди дбаймо ми

щоб ми вміло йшли по путі

про життєві якості святі

до пізнання істини, любові і доброти

у собі і в інших, бо і вони

по великому Замислу

творяться повсякчас і навкруги

Отця-Творця-святого Духа

саме присутністю у всьому

зі здатністю співтворцями бути у всьому.

божественної любові святої.

Ми одинакові у світі цьому,

Тому навчаймося самі

одинакові тілом і поведінкою,

цієї якості богів,

одинаково будуємо дім і все при нім,

леліючи маленькі паростки,

одинаково вибудовуємо мрії і ідеї –

вирощуючи і славословлячи

і так є в узагальнені такім.

у цій якості Творця,

Та звідки ці знання і вміння ці?

бо це диво є у кожного із нас,

Коли кожен з нас по своєму одинак:

коли ми чисті в діях і помислах.

по своєму він любить світ,

А коли відчуємо її

по своєму кохає протилежну стать,

у своєму серцебитті,

по своєму будує житло-дім,

умом і Душею ми –

по своєму купує й носить одяг,

цю богозамилуваність у собі,

по своєму у чомусь та різний

то даруймо її всім,

і тому ця різність нам дає

бо саме так Всевишньому ми

проміжки різні у цьому путі

славу й дяку здатні вознести.

по якому ми всі йдемо

у лоно святого Духа у самості,

СПІЛЬНОТА

та все ж як одинаки у надбаннях

Спільнота людська на Землі,

і у своїй відповідальності.

то велике диво, велика сила,

І так увесь життєвий вік.

86

Хоча, набираючись досвіду, з любові і доброти.

аналізуючи, узагальнюючи дії свої

Як першочоловік у світі,

і дії тих, хто є навкруги,

то так і людина сучасна

то покращуємо тоді

у житті досить часто

матеріальні і духовні надбання

приходить до визнання,

в цих об'єднаннях суспільних –

що окремий індивід

в сім'ї, родині, лізі,

не здатен змінити увесь світ,

народах і націях при кінці,

хоча і досі результатів нема

у цій суміші тіл і умів

того єднання заради життя,

з одинаковим духовним ядром,

життя у щасті і радості,

з одним енергетичним джерелом

бо війни, загарбання, рабство

і поки що у війнах злих

не дає нікому зі смертних нас

не усвідомлюємо, як homo sapiens

бути Господом, БОГом, чи Творцем,

цю єдиність, цілісність свою,

як Цілісність уся з усвідомлення

хоча по окремості і послуговуємося ми

єдиного джерела частинами цими.

великим Замислом Божим,

Та все ж спроби є у пошуках,

чи то зі своїх вигод-користі,

і поступи є до цього,

чи то навчаючись любові і доброти,

коли звір-людина-чоловік

та все ж наближаємо себе

силою, ідеологіями, грошима

до розуміння істини.

хоче створити з однодумців лігу,

Ми всі одна сім'я-родина

формуючи структури, обов'язки у ній,

і один Бог спільний у нас,

та поки що все це єднається на користі

і один Творець-Дух святий

від господа до життєвого раба.

із нами скрізь і повсякчас.

Ось так формується уже не перша ліга,

Так як і ми є на путі

а далі мінялися умови, обставини

в пізнанні життєвої істини,

і починалися розколи і нові групи,

то вона відкривається лиш тоді,

а поряд з цими поділами

коли ми спільно дослідимо

цей досвід світ увесь заполонив.

і приймемо, як цілісність її

Про це свідчить минувшина уся

у суті й змісті по Замислу Творця

і ці ідеї традиціями ставали.

і саме так, наскільки це дано.

Були вони усні, чи написані,

Тож мрії-ідеї завжди

та основна їх суть діє по сьогодні –

формують мотивацію у нас,

інших тримати у покорі,

а ми шукаємо тоді

розділяючи на раси і держави,

методи і способи для дій,

розділяючи на касти й ліги

набуваючи досвіду і мудрості,

і все це буде до тих пір,

шукаючи однодумців-колег.

коли знову перед Творцем

Так є у всіх діях наших,

усі живі люди постануть голими

коли ми діємо з користі,

і вочію побачать рівність свою

чи то з бажаних потреб,

з можливостей рівних на певні віки.

чи то для створення умов,

Те ж сталося і з релігійними традиціями, щоб цей досвід набував

які хотіли замінити на Землі

тих обумовлених канонів,

справедливість доцільністю,

законів, норм на віки,

волю свободою і наївністю,

та все ж вибудовувати

доброту контролем і опікою,

взаємини між людьми

любов закоханістю і втіхою…

на справедливості

Так міркувати можна довго,

87

та все ж видно наяву,

маємо робити для себе

що у кожній традиції-релігії

своїми тілами, умами і душами –

був свій посередник між Творцем і

і рішення за нами,

людьми

і це є правдою-істиною.

і у них же одинакові методи були,

В добру путь вам миряни!!!

а щоб відірвати від першоджерел,

Відживають традиції старі

то самі собі у корисливій змові

і люди починають шукати нові,

привласнювали божественний ареол

та не нові їх слід шукати,

і цькували на інших мирян,

а прийняти давно забуті істини старі,

нібито, їх БОГ поганий,

почавши їх пізнавати, вивчати

організовуючи війни між ними,

і все позитивне приймати,

чим підтверджували наяву,

щоб виздоровіла Духом

що саме такими злими діями

ця спільнота на Землі.

і служать господу своєму

Так, нас сьогодні вчити треба –

на наймення класове –

тієї любові, тієї доброти, тієї милості

диявола суть у ньому.

і все на справедливості.

Тож так і формували ідеології свої –

Сьогодні починають виростати

людиноненависницькі:

такі апостоли-вчителі,

то раса інша в них,

які із матричних знань

то землі обетовані забрали в них…

і зі здатності людства до пізнань

і таких міфів наплели,

будуть відновлювати всесвітню Цілісність

записуючи у книги свої,

чоловіка, природи, космосу

назвавши їх святими.

і формувати роль людини у змінах цих.

Не ми їм судді, а були би мудрі,

Так товмачі пророцтв і це записали,

то не було би стільки війн на Землі,

що прийде багато самозванців

не було би стільки ненависті і

і показали їх роль страшну,

жорстокості.

захищаючи традиції релігійні старі,

Сьогодні чимала частина людства

які нас в цей апокаліпсис і завели.

зневіреними є до всіх наявних традицій, Хіба ми з милості, доброти і любові

бо в кожній із них так багато протирічь

у такі негаразди і проблеми

і основним винуватцем усіх бід

вбивствами, війнами увійшли?

вони все ж назвали чоловіка,

Чим лякаєте? Мабуть по звичці –

закривши очі на те, що віками

лякати далі і страшити,

його любові не навчали,

щоб у рабській покорі лишити.

а тільки звабами, брехнею

Воля дій дасть нам істину пізнати,

до помилок прихиляли

а милість, доброта і любов

і навіть в стан байдужості

іще відродиться на теренах цих

багатьох завели.

і зашумлять ниви Благодаттю знов!

Ми киваємо на когось і цим

Тому знайте всі на Землі,

так на них подібні,

що навчаться цього люди

та саме так ми здатні

і відмовляться від злих дій,

відкрити уми і душі.

та на це затратять півтораста літ,

Це не правильним є,

а як на добре все піде,

бо кожна дія у світі

то і за двадцять-тридцять

для самого себе має

істину у цих словах знайдем

здійснюватися саме нами,

і в доброті з любові заживем.

тобто все ми у цім житті

88

ШРАМИ

бо кожна рана нас навчає,

Шрами нам лишають рани.

як у прислів'ї мудрім тім,

Рани на тілі у житті, чи на душі

що той, хто опік руку гарячим,

залишають шрами у них назавжди

то буде дмухати й на лід,

і саме вони напоминають нам

аби не отримати новий опік.

про ситуації в житті, коли ми

Та є у житті і не заживаючі рани,

отримували кровоточні рани і думки.

які є наслідком наших гнилих дій –

Все живе саме так

це наші плачі, відчаї, зневіри, зради,

і людина в цьому не виняток.

як помилки нашого отакого буття,

Ми рубаємо дерева, трави, кущі,

які ми повторюємо знову, й знов

ріжемо їх плоди, випускаючи життєві

і в результаті це є язви проявлені,

соки, чи то зламані духовні драми,

а вони ж і є по функції, ніби, наша кров.

які допікатимуть і болітимуть щодня,

Та родове коріння знову й знов

бо нас ум не кличе до каяття,

відрощує молоді пагінці,

а ми вперто у гордині,

то так і людина у житті

чи у ненависті до всіх і вся

вчиться на ранах-помилках

хочемо доказати значимість свою,

і саме кількість шрамів у нас

а від цих потуг ще більша біль приходить, засвідчує про те,

приходить і смерть перегодя,

наскільки вміло життя

а ми не закінчили місію свого життя.

навчає нас на своїх путях.

Рани гояться, проходить біль

Саме зменшення їх кількості і величини

і любов наповнює життя знов,

показує собі і всім, що такі,

то так і має по суті бути

усвідомлено проводять зміни,

для продовження життя на Землі,

зміни на краще у собі і для всіх,

бо інакше все згорить

а ми залишаємося все таки живим.

і ми не здатні будемо писати

Шрами прикрашають живих –

ці рядки-запрошення для всіх

і це прекрасно, бо все таки ми

до щирого каяття і змін,

змінюватися почали

щоб нести у житті

і саме зміни на краще

радість день при дні,

світяться у нас, як німб у святих.

встаючи щоранку говоримо собі

Це засвідчує нам про те,

з надією, що ці енергії святі

що нас любить Всевишній.

долетять у життя до всіх:

Тож, не впадаймо у відчай

«Доброго ранку Вам, сестри і брати!«

від ран-шрамів у житті,

І радіємо, що іще живі у житті,

бо це святотатьство пусте,

бо воно кожному із нас дає

зважаючи на те,

бадьорості, сили і снагу,

що саме так Торець людину возніс

бо саме благодать очищає нам путі,

на драбині еволюційній,

саме вона кличе у наші життя

а ми відчаєм відмовляємося отак

енергії позитивні, а вже ми

від подарунку Творця – життя,

маємо приймати ці дари

мотивуючи, що таке воно важке,

і дякувати, і дякувати…

виснажливе і в боротьбу веде,

Ось так часто шрами

де і ран ми зазнаєм.

є саме тими слідами,

Тож зміцнюймося Духом у собі,

які ми лишаємо по собі

якщо є рани, то є і шрами,

діяльністю, чи бездією своєю

то є і зміни в поведінці,

поряд з тими слідами,

89

які бережуть люди в пам'яті, жити у святій Благодаті

чи то в предметах різних.

до воз'єднання з Духом святим,

Тому знаймо люди всі,

бо саме живучість коренів життя

що шрами наші є

дає можливість берегти його

мітками люблячого Творця,

і продовжити життєвий путь,

що не забрав усього життя,

беручи енергії собі

а слід лишив для нагадування,

для відростаючих корінців.

то несімо Йому славословіння щодня.

Отака от доля є, як життєвий путь

у всьому живому тут

КОРІННЯ ДОЛІ

і фактично вона

Доля – є наш життєвий путь,

визначає життєвий стиль

яким усі до святого Духа йдуть;

у наповненості подіями,

є, ніби, начерчений нам маршрут

людьми і на ті вчинки свої,

на це одне життя єдине

що закладені в життєву програму дій,

і саме такими ними все живе

в якій Сущий кожному заложив

у духовному зростанні йде.

вибирати рішення на результат

Та знаймо люди, знаймо всі,

з можливістю духовно рости.

що наша доля є лиш один корінь

Душа ж наш провідник,

із безлічі тих, на яких

а доля контролює ум,

тримається стовбур, стебло, чи сім'я,

щоб він Душі не загубив,

бо кожен корінець живить у них

навіть тоді,

ту гілку, листок, насіння,

коли поведінкою негідною

єднаючись собою із земелькою святою,

її за дві шторки завів.

п'ючи води неба і землі,

Хай кожен свій життєвий путь

дихаючи повітрям просторів,

звіряє із Душею завжди,

вигріваючи себе теплом

бо вона у кожному сидить,

сонячного проміння.

наготувавши свічки,

Та в землі, як і на поверхні

щоб освітити той путь,

постійно йде боротьба за життя,

який до Всевишнього лежить!!!

тому коріння міняє товщину і довжину,

нарощуючи м'язи, щоб тримати

НЕ НЕСІМО

крону і корону і все біля них,

Не несімо вантажі минулих днів

таких милих і дрібних у сім'ї,

і легко залишаймо там їх.

змінюючи форму і дрібні корінці,

Та до цього додамо ми

змінюючи листячко щороку,

приговірку відьмарську,

щоб уберегти від морозу

яку бабця наші приповіли,

стовбур і крону свого роду,

що коли сниться сон страшний,

бо саме всі гуртом і задля життя

то проснися і очі відкрий,

і є готовими до цих змін,

а тоді у вікно, чи дзеркало подивися,

віддаючи листя, мох для черв'ячків,

або на яскраве щось і скажи,

для гумусу в наступний рік.

скажи і не соромся такі слова:

Тож бережімо люди всі

«Іди, іди сон туди,

коріння і стовбури родові,

куди і ніч ця відходить,

беручи участь самі

бо легкий день тебе жде

у формуванні доль нових

і до Благодаті поведе!«

для нащадків своїх,

Так, відала, бо знала,

бо тільки так ми здатні

що не треба у житті

90

нести свої помилки-гріхи

що Всевишній посильну ношу дає.

і чим скоріше слід їх виправляти

Та чує, чує серце наше,

прощенням, каяттями,

що відчуття важкоти хреста від того є,

щоб у завтрашній день іти

що ми за ці роки собі

з легкими штанами.

беремо ноші непосильні,

Тож поряд з усім цим

бажаючи від тещі хату,

видивляймося позитив горизонтів,

від начальника мерседес,

бо саме так по Землі

від жінки діточок і стіл накритий,

поширюються амплітудами

а собі диван м'ягкий,

енергії вічного життя.

щоб біля телевізора подрімати

Яке то щастя, благодать,

після поїдання смажених грибів.

коли знаєш із самого рання

Ось на цьому прикладі простому ми

куди і по що тобі іти

і здатні самі собі приймати

саме цього прекрасного дня.

той хрест посильний і ті заняття,

Яке то щастя у цих днях,

що дають відчувати полегшення.

коли чуєш, бачиш все,

Саме так формуються пошуки:

бо саме тоді і так БОГ несе

якщо легко справи йдуть,

своїх любимчиків в устремліннях таких.

то це енергії з любові тут,

Не несімо вантажі минулих днів,

а коли важко,

бо вони здоров'я, щастя, душу заберуть.

то зупинись і трошки поміркуй –

Тому знаймо всі тоді,

можливо праця ця не потрібна нам

коли відчули біль, тривогу у собі,

і результат нам все таки потрібно

чи негаразди, проблеми на роботі і в сім'ї, шукати способом іншим.

то шукаймо розраду у святого Духа,

Підказка прийде завжди,

бо саме звідси і є перші попередження,

а ми це перевіряймо на собі,

дзвінки для нашого розуміння й дій.

навчаючись отак щасливо жити.

Ми, по факту, не бачимо і, майже,

Шукаймо заняття те, що радості додає!

мало коли

відчувати здатні енергетичні потоки ці, НОРМОЧИНИ

та диво дивним є, коли ми

Нормочини – це в дії означає те,

думкою, чи то словами

що по нормах чинити треба

поради, допомоги, розради,

і саме таких, хто ці норми

підказок шукати починаємо,

затверджує для всіх.

то так ці енергії пошукові

Правосуддя – це правильно судити,

досить таки швиденько

по правді й справедливо

зназодять потрібні нам струмки,

і цим суддею є Всевишній,

струмочки енергій потрібних

а суспільне правосуддя,

і організовують в результаті

якщо його так можна називати,

ці зустрічі енергій наших зі всесвітніми.

є наругою над істинним життям.

Тож, турбуючись про якості духовні у собі, Хоча за-кони прописують загальні норми

то очищення від помилок приходить

і суд іде слідами закінченої дії, як факт, завжди, але не результат порушених норм

даючи можливість творити молитви,

і, майже, у процесі не розглядають умови, які саме в цей час і є найперш помічні.

умови ті, які зумовили діяча саме так

Будьмо терплячими й тоді,

вчинити.

коли життєвий хрест важкий

Хто взявся таке правосуддя чинити,

і хай тішить думку нашу те,

той має усвідомлювати свою роль

91

і свій стан єства, який дозволить

князя, прем'єра, чи президента,

чинити по справедливості.

то саме цим вони душі свої

Є й таке посилання у законі,

закривають від молитви-розмови

та чи застосовують його аргументовано

між Сущим у собі і Всевишнім на небесі, і чи саме правда виписана буде

чи в товщах землі.

у вироку, чи постанові?

Не чекаймо від них справедливості,

А практика така: украв – стаття і строк; бо її у них нема і не може бути,

убив – стаття і строк… і таких щорік

а їх лиха гра собаки і хазяїна

десять процентів від усіх,

досить подібна на дії диявола.

а от умов тих не вивчають,

Бо сьогодні саме він

що ж все таки цих злочинців

умами людськими заволодів

на ці дії спонукає.

і підмін багато вніс у першослова,

Хто шукатиме мотив?

забираючи із них енергії святі,

А далі, на наш подив

вносячи суть гнилу в них,

ніхто не шукає причин того,

щоб обманювати нас, уже дурних.

чого навантаження на правосуддя зросло, Тож право-суддя краще назвати

та воно з невідомих причин

людським мирським, вуличним судом,

ефекту все ж не дає,

хоча в минувшині людські суди

а більш за все нагадує

здійснювалися у громадах і судді мирові

перенесення папірців,

серед цього населення жили

звітів і показників,

і судили по совісті,

а не пошуки умов –

бо лиш совість наша точно знає –

і чого плодяться за-кони нові,

справедливо ми діємо, чи ні

та не видно поліпшення взаємин,

а цей процес-гру назвати

взаємин тих між людьми,

нормочином, який формує не суд,

де існує поділ на бідних і багатих,

а звичайний договір між тими,

на тих, хто в за-коні, чи при нім,

у кого державний, чи грошовий руль

бо особисте пере-кон-ання судді,

і тим суспільством великим.

чи духовний стан поліцая,

Так, це договір, перш за все, політичний

як і прокурора ніпочім.

і зовсім не рівноправний у спільноті такій.

Які ж долі у вершителів,

Віра, закон, нормочин

які ж долі у засуджених?

іде не від духу чоловіка,

Так, вони можуть силою тримати

а від л-юдських умів

і звисока на подіумах, чи під ними

і часто означені слова у дії

стояти і то тільки в одному житті,

є обмеженнями у побудові щасливого

бо їх діти мало коли

життя,

зможуть користуватися тим,

бо ці норми є по суті середньостатистичні, хто себе й суспільство обікрав.

а перед осудом постає індивід громади,

Тому енергії їх злі

який на цій землі живе і такий же злий, і не дають їм духом рости,

як, напевне, й ця громада,

бо діями своїми вони

бо і судді в ній такі ж злочинці,

спалюють енергії святі,

тільки при статусі і нормочинах

які мали в долі при зачатті.

і є оберігачами устроїв політичних.

Тому не може бути у господ

Треба знати й те,

династій довгих і справедливих,

що статус політика є суть не тривка,

бо спалюють вони їх, як лиходії.

та тримаються вони у об'єднанні цім

Вони по факту і є служителі у господа,

завдяки напрацьованій системі

92

і всі вони діють по схемі, а лиш чинити, латати свої помилки.

яку не прописують у законі.

І не нам їх судити,

Та часто багатство духовне і матеріальне

і не нам їх справедливості вчити,

втрачати починає покоління статусне

бо вчитися мали би вони самі,

з самого початку злих дій уже

дослухаючись совісті і душі.

і кожен здатен спостерігати зі сторони це

Ми би не взялися до цієї теми,

у тих сім'ях і родах,

та нормочинство держав

хто несправедливістю забруднив себе,

карає саме за сценаріями цими,

бо статуси суспільні майже не сумісні

а не з вивчення істинних причин,

зі станом духа у таких.

не із дослідження наявних умов,

Так, віра, канони, закони, нормочини

які і спричиняють проявлятися злу

є обумовленостями людськими

при виборах людських енергій злих.

поведінки, дій, предметів, та не

Так, це їх вибір і вони за них отвіт дадуть.

передумов,

Та саме з таких позицій держави карають

щоб забезпечувати умови

половина із засуджених без підстав,

і облаштовувати взаємини чудові,

а із залишеної половини судять по

організовувати життя і їм же

нормочинах

маніпулювати полі-тикам нещасним,

і лиш четвертушка і є злодіячами

бо вони істини не знають,

активними,

і знати не бажають,

а покарання суспільне лиш кріпить їх уми, вони і щастя фактично не мають,

що зло всесильне і фактично безкарне

а лиш інколи мелькає в них щось подібне, у цих потоках енергій світових.

але це вже злорадством зветься,

Каральні органи є по суті теж злодіячі, бо вони взяли функції собі не свої

бо вони харчуються енергіями злими.

і зовсім не для того, щоб облаштовувати, Тому ця категорія спільнот

гідно правити, судити і тим паче карати.

має подібну психіку, долі одинакові,

Дух святий не карає,

лиш через покоління міняються ролями –

а лиш милістю попускає

одні із них в за-коні, а інші із за-коном.

до розуміння помилок своїх,

Це не є носії духовності святої.

а хто їх зрозуміти не вміє,

Знаймо люди, знаймо всі,

то ті самі себе карають

що судячи самі і будемо теж судимі,

в очікуванні бумеранга дій,

бо не маємо на це від Творця волі,

притягуючи масу негативних енергій,

а називають таких – хробаки суспільні.

які в бісівській метушні

Тому ніхто цього не вивчає

виходять за межі адекватності,

і змінювати їх ніхто не бажає,

за межі життя людської спільноти,

бо не зачіпають тему цю

втручаючись у світ природи,

у вироку написаному.

намагаючись змінити духовне,

Так суд – це процес,

вирощуючи паханів, королів,

який так подібний на виставу фарс,

президентів, тиранів і князів,

коли дивитися на нього щодня,

які обмінюються досвідом своїм лихим,

та люди страхаються,

підтримуючи відносини між собою

оминають театр цей,

і у ворожнечу організовують отари з

бо він не вчить людей

юрбою. по справедливості жити.

Ось тому нормочини такі

Там кожна сторона має свою роль

здатні не творити і будувати,

і виголошує слова по сценарію,

не вчити правди, любові і доброти,

уже написаному тими,

93

хто шукав порушення прав: А якщо коротко сказати,

чиїх і в чому їх суть?

то це частина політики

Де може взятися власник

кожної держави у цім світі.

банку, заводу, землі, надр,

Полі-тика – це є ідеологія,

коли по факту все належить тим,

це є ідол той,

хто саме тут живе

якому мають покорятися підлеглі,

і має рівну долю з усіма,

а політики формують нормочини

і це право дано Творцем.

і всім життям намагаються керувати.

То чиї і які інтереси порушені?

Це ідеологія покори, пригнічення,

Так, суд – це процес публічний,

на безправ'ї громадян і їх страху

де суддя, чи батюшка є лиш

з тими наслідками, які за цим означеним

маніпулятори в руках тих,

ідуть.

хто керує спільнотами людськими.

Вони пригнічують волю,

Вони за трибуною, аналоєм, столом,

підмінили суть слова любові і

чи на підвищенні є режисерами

справедливості

для спланованих перемовин-договорняків і саме це засвідчує, що спільнота людська, і часто не торкаються основ правосуддя, майже, в усіх державах гнила,

а є лиш громовідводами енергій злих

що дає можливості політикам

з цих громад на певний час

маніпулювати життями підлеглих,

і цим збирають енергії лихі

прихильників, бо вони надію мають,

у гніві, образах і брехні,

що колись політиками стануть.

а «вершителі доль« ,

Маніпулюють і по факту ведуть

хоча вони такими не є по суті,

до збільшення зла, яке і є

та здатні ламати і калічити Дух.

їх енергіями для наплодження брехні,

Ось таке змагання є

ненависті, заздрощів, жорстокості і війн –

між порушником і «правосуддям»,

це їх енергії і енергії життів їх,

де одні, так і другі плодять помилки,

тому вони відчувають задоволеність

які залишаються з ними назавжди,

статусами своїми і в погорді,

бо держави не можуть брати

і в зневазі поглядають звисока на тих,

ці енергії лихі собі. Як? і Куди?

хто нижче їх на суспільній драбині цій, Збіднюючи цим себе і спільноти.

а тим паче на тих, хто ці драбини тримає.

Тому ця суспільна система,

Тому така ситуація неприпустима

яку правосуддям так назвали

і саме вона тепер спільноту ввела

і що по суті й змісту вона

в систему винищення людства.

від зародження і по тепер

Ось так діють норми, але

захищає інтереси каст,

не справедливість.

груп, класів панівних,

Винищують вони антисоціальні групи,

а по факту лиш полудою є

винищують під шумок і праведників,

для простолюдинів у дії.

і індивидів вільних, не гребуючи тим,

Хоча вона має саме такі норми і за-кони, щоб винищувати і нації-спільнот.

які конкретно написані для бидла

Ось такий от блокнот,

і цьому вторить свята книга Біблія

щоб реалізувати заповіді Мойсея

заповідями юдейського Мойсея.

без заперечної частинки не –

Тому таке правосуддя є

кради, вбий, ґвалтуй…

частиною державних ідеологій,

і цим зловтіху собі лаштуй.

традицій релігійних

Правосуддя застосовується не завжди,

і установок партій політичних.

бо вимоги тих,

94

хто над «правосуддям стоїть«

Ось такі незручності мені

досить таки високі

приносить недоладний цей склероз.

задля збереження державницьких

Бачу з боку засвітилося вікно,

структур бо будиночок стоїть буквою «ге», і тому на стан судді

а під моє вікно підбіг єврей,

не звертають уваги взагалі,

зупинивсь, бо тут тупик

а якщо і є докори сумлінь,

і снігу намело поміж стін

то їх записують до духівників

так високо – вище голови.

і стараються посунути із лави,

Хоча за день розстанув трохи,

бо духівників у всі віки

кругом калюжі

не любили і не люблять держави,

і цей пан ступив у них,

бо вони за духовність людей дбали,

наповнивши свої черевики.

хоча їх методи не записані в аннали.

«Чорт забирай« – крикнув він.

Тоді, як «правосудці« такі

І бачу я – випала з нього душа

не можуть перескочити кон

прямісінько під ним,

і саме тому під цим словом,

у цей мокрий сніг,

яке має мати у собі механізм

а тіло нечиста сила понесла

тримати чесність і справедливість

десь далі від мого вікна.

і до того одинакову для всіх,

Я скоренько на двір

але тільки Отець-Творець-святий Дух

і засунув руку в отвір,

здатний справедливо судити про всіх,

а там звичайна лампочка

бо Він і є істинним суддею для всіх і вся

вся у мокрому снігу

ким наповнена планета ця.

і вже замерзла – ні «гу-гу».

А скільки нам треба у житті,

Схопив я у долоні і поніс,

щоб щасливими усім бути?

буркочучи собі під ніс:

Тут лиш одна підказка

«Ось яка сила слів –

і це є істиною для всіх:

сказав і чорт забрав,

звіряймо наміри свої щораз

а я спасати маю».

у житті із совістю своєю.

Взяв в лодоні і до старшого їх,

а там снують у коридорі

МІСТИКА

всі відомі гумористи євреї

Одного разу у зимі

готуються до запису передачі,

я зайшов в котедж тепленький,

та пана без душі я не побачив

щоб зігрити кості свої старі,

і тоді до начальника їх:

бо був на військовім тренуванні

«Шукати треба колегу вашого,

для цієї довготриваючої війни.

бо десь у снігу, мабуть, замерз».

Зібрали всіх, кого могли,

Всі на вулицю й за ріг,

готували вже й старих

а там зі снігу стирчить капелюх-циліндр.

і я там був як офіцер найстарший –

Підняли його,

по званню і роках.

а там лисина майстра слова того

Трошки вже зігрів тіло й душу.

і так заблищала на увесь світ,

Встав і підійшов до вікна,

як лямпочка скляна в руках моїх,

бачу до котеджа підтюпцем підбігають

бо відпав з неї сірий сніг

по одному такі відомі пани старенькі,

і цоколь, як з голови циліндр

бо я їх в телевізорі бачив частенько.

відокремився в цю мить.

Вечоріє, кріпчає мороз,

Лампочка – душа пуста,

та спом'янути імен не зміг.

нічогісінько в ній нема –

95

відслужила і загубила

сидять мазурики від нації юдейської,

себе і свою суть,

та так, ніби то, вона корінна,

а тепер холодну її несуть.

заполонивши енергіями негативними

Пропав, пропав єврей старий…

усі взаємини поміж людьми

А навіщо було так говорити?

і цей народ з довіри

Тож скажи: «Боже поможи!»,

на лестощах і звабах все таки

бо ж БОГ для всіх один

змінив світогляди,

і Творець світу єдиний,

змінив і поведінку свою,

та чогось написали вони давно,

ставши необтесаними юдами.

що їх нарід є вибраний.

Тому саме єврейські юди

З кого і для чого, і за що?

так вміло грошами створили ті умови,

Ось і добалакався іудаїзм.

де вони опинилися князями

Містика, та й годі!

і вже керують на теренах цих,

нібито, васали, а Україна по факту,

* * *

стала лиш їх областю тієї держави,

Наші люди з давнини

яку нарекли Їзраїль.

на цій землі де живемо і жили,

Мабуть колонізацію духовну

тому і говорили: «БОЖЕ Душу візьми!»,

не одна Україна спізнала.

«Себе Тобі, Дух святий, віддаю!»,

Загубили ми традиції православ'я,

як діти БОГа, як творіння любові і

загубили й ті повчання,

доброти,

які Христос зібрав для людства,

а от, коли в пять тисяч літ ця раса

бо у наявному християнстві

на Землю викинута зі Всесвіту була

вже давно Дух святий відсутній,

за характер свій юдейський,

відсутній дух Христоса.

бо хотіли й тепер хочуть вони,

Та й політику ведуть з тих основ,

щоб їхнім було усе і всюди,

що іудаїзм у собі ховав.

а іншим тут нічого і жити.

А тепер накази йдуть відкрито

Отак вони в радості того,

з їх осиного кубла, із їх печаткою звіра

що попали на Землю-РАЙ,

злого,

то щоби усе захопити

де і закодоване воно

і розповзлися по планеті всій.

під цифри шістсот шістьдесят шість;

Ось тому вони й служать сатані

геноцид епідеміями і війною організували, і куму її – чорту рогатому,

щоб видихали залишки ті,

тому й просять, щоб душі їх

які сакральність святу у собі несли

саме забирали вони.

і наймення український нарід мали.

Видать і на тім світі

Щось не те люди твориться у світі.

біля нас не хочуть бути.

Треба жида потіснити,

Три рази їх виганяли з теренів наших,

особливо цього просять юди,

а оце знову їх участь ця жде,

то вільмімося за руки,

бо в Україні керують від Володі,

візьмімося умами до доброти

а тут ще більше прав взяли,

і з любов'ю святою

коли райку Миші дали.

і викиньмо звідси їх мітлою,

Бабах Чорнобиль, бабах союз,

а тотім будемо нею чистити сніг,

бабах – і злодія лови

щоб не ступав на наш поріг

і от біля років тридцяти восьми

і не просив: «Чорт, забери!».

на цих теренах живуть дві нації змішані, Хай не ходять поміж нами

та чогось у кріслі князя усі роки

юди ці з чортами.

96

* * *

ДАР – ПОДАРУНКИ

Пора, пора уже прийшла

Найбільший дар чоловіку у тому,

відійти від хитрості і підлоти,

що життя по-дар-оване йому.

як і прихованої у всьому користі

Талант, здоров'я, щастя і любов теж

і тієї релігійної традиції,

є подарунком у житті без меж.

яка так ідеологією нерівності

А вже духовна чистота народу і країв

і зневаги обросла,

дає можливість навчити батьків,

поширившись християнством

щоб вони дітям допомогли

і ісламом по всій планеті цій.

проявити ці якості у житті.

Пора простити і забути образи ті,

Це основа, це з'єднувальний ланцюг

ту свою убогість матеріальну

з поміж поколіннями в життях,

і з мудрості своєї іншим допомогти

створюючи розуміння вічності його,

усім бути рівними і справедливими

цими змінами поколінь у віках,

і плекаючими якості святі…

а саме основне, то це

А я ж чого це серед них?

зберегти духовне лице,

Мабуть, юдою я став,

яке Душа вічно собою несе

коли їх ідеологію і поведінку прийняв…

від появи до зрілості уже.

Так, мабуть так, бо саме ці умови

Творець, окрім життя святого,

багатьом із Біблії відомі,

подарував повітря, сонце, землю,

коли Павло таким дозвіл дав,

воду

чи то просто констатував

і все інше живе, чим створив умови

про слабкість умів у народів всіх.

вирощувати здатність у собі

Думаю, що не став, а був, є і буду тим, милість, щирість, любов і доброту,

хто воістину любить життя це

а ми всі словами і ділами

і тому стараюся змінювати себе,

Йому теж по-дарунки готували,

протягаючи руку іншим

проявляючи терпимість, щирість

цими простими думками.

і самі себе берегли

Що ж це робиться у світі цім

від дій негідних і лихих,

і що ми, люди, робим?

бо вони і є тими хробаками,

Душі свої бережім

які енергії життя поїдають

в діях і помислах своїх.

і в результаті ми

Будьмо в бдінні завжди,

опиняємося в проблемах і біді.

щоб мати шанс себе спасти,

То шануймо Творця дари

бо сила енергій слова

і будьмо Його гідними дітьми,

давно людству відома,

навчаючись щиро дарувати

а за дивом слів

потребуючим предмети,

ми біжимо до дій.

шану, милість і любов,

І ось скільки тисячоліть

бо вони дають мотивацію у житті

ми не здатні знайти

творити їх знову й знов,

істинну суть свою.

наповнюючи нас повсякчас,

Каймося люди всі!

а ця повнота витісняла з нас

Очищуймо Душі і діла,

брехню, заздрість і інше зло.

змінюймося у своїх життях

А на цих словах напишу:

для творення якостей духовних у собі

«Знаймо люди всі – добрі й злі,

і відновлюймо забуті істини святі.

що краще навчитись дарувати,

бо дією дарування ми і є щасливими,

а щасливий не прогнівить

97

і сам до вбивства у жорстокості

який у безпосередності своїй

не підійде!». так мило й щиро батьків вчить

Тож щасливі люди ті,

тих змін у собі і нового розуміння світу.

які дарувати навчені.

Вчить професії новій – бути у житті

Тому подяки шлю Творцю,

вмілим батьком, матір'ю;

що своєчасно настановив

вчить любові глибин і ніжності,

і цих чудових дій навчив!

відповідальності і поділющості;

вчить техніки при творенні доброти;

СИРОТА

вчить любити інших учасників життя;

Сирота, то це біда,

вчить посміхатися мімікою, очима і в Душі; біда для такого єства,

вчить бачити потребуючих допомоги;

яке втратило любов, істину, доброту

вчить терпіння і смиренності;

у своєму духовному падінні.

вчить відходити зі зла, відходити від

Це біда для батьків і суспільства

жорстокості,

і чим їх у світі більш,

відходити від гордині й егоїзму свого,

тим спільнота починає жити гірш,

відходити від гніву, зрад, брехні

бо це є свідченням прямим,

саме завдяки присутності у дитині

що бідніє на якості духовні вона –

тієї великої духовної чистоти.

меншає милості, щирості,

Саме так виростають навички бути

доброти і любові повсякчас.

учнями,

Тож хай кожен з нас

а ми так скоро і активно день від дня

задумається не раз,

засвоюємо ці знання, ці вміння

коли лишає своє дитя

і здатності,

на сльози і страждання.

та ще й виконуємо самостійно домашні

Сиротою є і та Душа,

завдання,

коли вбивають абортом плід.

коли шукаємо у книгах, в інтернеті

Вбивство ненароджених дітей,

інформації додаткові про те, як нам,

то це деградація батьків, роду пряма

дорослим,

і діти таких батьків і їх діти у потомках

поводити в компанії дитячій себе…

зазнають заново негараздів і тієї біди, Ми самі серед них стаємо дітьми:

які були подолані в родах

по новому вивчаємо персонажів казок

для пізнання щасливого життя.

і оповідань,

Ось так з таким буденним вбивством

по новому вивчаємо ази дружби

ми і втрачаємо любов і ласку

і взаємодопомоги,

від енергій світлих, благодатних,

по новому навчаємося бережливості

бо вбивством ми увійшли у пітьму

до іграшок

і втрачаємо здатність приймати

і до всіх речей у хаті, і до тієї краплі каші...

ту благодать, любов і доброту,

Ми знову дітьми стаємо у ці роки нові.

які рід, сім'я стяжали віки.

Це нове наше дитинство золоте.

Та й діти у сім'ї не є тягарі,

То поміркуймо самі на самоті –

а навпаки навчають нас життя любити,

яку частину життя втрачаємо ми,

навчають нас по іншому на світ дивитись

скільки духовного ми губимо у собі,

незалежно від того, в кого родилися вони, коли абортом хочемо позбутися дитини, бо це їх життя, бо його учасник новий

коли відмовляємося від них, святих,

і є по-дар-унком від Творця,

віддаючи в сиротинці?

і це новонароджене дитя

Та й поміркуймо після цих слів,

є тим ангелом БОГа-Життя,

щоб забрати собі сироту при можливості

98

з сиротинця, дитбудинка за покликом

людина добра й мудра.

Душі. Душам таким уже нема

Берімо і по совісті при можливості

дороги до отчого дому,

і цим допоможемо БОГу, дитині і собі

та ми оптимісти-позитивісти

вирощувати Дух святий на Землі.

знаємо скільки на цій Землі є місць,

Бо навіть звірі хижі беруть до своєї сім'ї

де можна пускати нові корінці.

інших немовлят, то так і людських

Тож берімо сиріт у життя свої при

і вирощують і виховують так, як вміють.

можливості,

Зламалося життя у батьків

бо навіть у незаможних сім'ях вони

через перенасичення енергіями злими,

покращують ауру любові і доброти,

то в такій сім'ї де зла через краї –

а коли дорослими стають вони

сварки, бійки, обмани, зради

і немічними стають їх батьки,

і наяву відсутність любові і доброти

то вони будуть готові матеріально

часто є середовищем негативним

допомогти,

і діти в них родяться інвалідами,

допомогти і теплотою, і любов'ю тією,

проявляючи цю біль іще жорстокіше,

яку ми колись привили у них.

бо вони сердяться самі на себе і на всіх, Не стримуймо себе, люди, ніколи

проклинаючи і БОГа, не розуміючи того,

давати частиночку своєї любові

що інвалід, зазвичай, це зібрання

діточкам маленьким, своїм і прийнятим,

тяжких гріхів-помилок родових

бо вони усю її приймають із чистоти

і саме цим батькам була дана

своєї,

можливість виправляти життям їх –

а вона здатна в них рости,

та зламалися вони і нагрішили більше

а вона здатна від них до інших йти,

вони, коли вони бачать в інших потреби такі, та й дитині цю біль передали,

Буває що багаті і незаможні сім'ї

але й тут Всевишній хрест посильний

викидають своїх дітей таких,

дає у напоминанні постійнім,

а ще коли вади є у них,

що лиш якості духовні,

навіть у смітники,

що лиш Творець-Дух святий

не боячись Бога, не боячись себе,

здатні реально допомогти.

своєї божественної суті.

Тому то батьківський страх, стрес

Буває, що і в таких бувають

кличуть скалічену долю-душу

докори совісті і підкидають до дверей,

у цю страшну мить для них,

зберігаючи саме життя, та все ж їм

яка є цим «подарунком«злим

нема прощення до кінця їх днів,

на все нещасне життя їх.

бо вони злодюгами, крадіями є,

Ось чому не робімо у сім'ї,

бо вкрали у дітей усе святе –

а особливо з такою дитиною

довіру до людей,

помилок таких не обдуманих,

довіру в доброту і любов,

не ламаймо міць духовну у собі,

довіру в те, що у світі цім великим

відмовляючись, ігноруючи

милосердний БОГ-Дух святий є.

поведінкою такою від своєї долі,

Так, чи інак, то ці діти

від своєї дитини інваліда,

є ангелами-оберегами для батьків

бо саме наша милість, радість і любов

і коли вони у каятті є відкриті,

до неї то отримують потрібну допомогу

здатні витягти духовно її, себе і рід

від БОГа-святого Духа через них.

від такої карми у житті,

Почнімо від тепер люди милі,

бо такого зла ніколи і нікому не побажає

змінювати бачення свої

99

на ситуації ганебні такі

могла отримувати усе потрібне

і хай мудрі думки ці

для життя.

наповнюють нам мізки

При відсутності у дитини рідні,

і серця милосердям простим,

то її забирали сусіди, друзі,

щоб не пускати дітей своїх

чи односельці до себе,

на сльози і страждання у світи.

бо вони знали, що сирітська Душа,

Важко це все зрозуміти,

то є для них щаслива зоря

та ще важче це все роками нести,

для збереження благодаті для поселення.

бо це є наші вантажі у житті

А ось і приклад, який знають всі –

і діями такими ми

коли довго не народжуються діти

ніколи не змінимо долі своєї,

у молодої сім'ї, то вони

бо доля сироти уже

старалися сиротину взяти собі

сформована при зачатті,

і доброта й любов до дитини від них

а наша доля у цім житті

милістю БОГа-святого Духа тоді

таку дитину зберегти у сім'ї.

здійснювала чудо для таких,

Тому, коли ми у часи тяжкі

бо починали народжуватися діти

даємо дитині статус сироти,

на щастя і в радість у сім'ях цих.

то цим розриваємо зв'язки

Це факти із життя, які ми

з коренями роду назавжди.

здатні спостерігати самі.

Ми зовсім тоді не маємо впливу

То задумаймося сьогодні усі ми,

на їх долі, поведінку,

яку енергію в наше життя святе

бо вони часто в гніві і злобі

несе новонароджене дитя мале.

приводять до тяжкої смерті батьків.

Боятися труднощів не слід,

Хоча милостивий Творець

бо Всевишній життя дав,

перед смертю дає їм строк

то Він і про долю його подбав,

із тих бідкань, хвороб

даючи хліб і до нього,

прийняти це як урок

даючи дім і все у нім,

для найскоріших змін у собі.

бо мало хто у світі цім

Якщо такого все ж нема,

серед усього живого

то ця смерть буде страшна,

з голоду помер,

а обгорівша так Душа

чи не мав нори, гнізда.

не матиме в життях пристанища,

Отака то правда життя.

не матиме й можливості

В добру путь Вам, сестри і брати,

поселитися у новому житті.

і навчаймося самі так жити,

Коли плачуть ці янголи святі

щоб сльоза сирітська

в тілах дітей до років семи,

не приводила у ваші життя

то це плаче Отець-Творець-Дух

гіркоти, докорів сумління,

святий бо нове життя-дитя

за втрачені енергії любові і доброти

краще за наше завжди

саме в цих родах і краях,

і кожен має мати

де вони свого часу зачались.

маму й тата,

Тому в минувшині традиція була,

щоб любов'ю святою

коли в їх поселенні появилася сирота,

наш край був багатий!!!

то її забирала рідня

для збереження родового джерела,

ЧУТТЯ

створюючи умови всі, де дитина

Як приємно відчувати єством,

аж до створення своєї сім'ї,

що ти любимий і тебе люблять,

100

а ще приємніше те знати, чи близькість тілесну пізнав.

що маєш тонкі відчуття,

А ще менше тих, хто має у собі

як здатність інших любити.

цей стан постійного чуття, стан любові

Нас дійсно не вчать батьки

зі здатністю пізнавати, приймати

цих якостей духовних у житті,

і діяти при духовній зрілості…

бо і їх останнім часом

Нібито й просто цього навчитись,

не вчили сородичі.

та добре би було,

А для цього справді треба мати

коли би були вчителі для цього.

розвинутий хист, навички і вміння.

Велике щастя для людини,

І деколи так є, коли Душа відкрита,

великим щастям і для людства є,

коли ми постійно у бдінні є

коли вони собою відчувають,

при чистоті душі, тіла і ума

що у них потреба у духовності дозріла

і не робимо гріхів-помилок,

так само чутливо, як потреба їсти-пити, та ще й мудрість надбаваємо

то часто саме такий стан

зі спроб і досвіду свого.

спонукає до пошуків джерел.

Та все ж до цього всього

Та ми чогось у більшості своїй

нам учитися все ж слід

матеріальному віддаємось.

стяжати якості духовні,

Таке розуміння здатності до чутливості

якості святі, щоб вони

є лиш шанс, можливість при задатках

у нас фундаментом були

протягом певної череди життів

на всі випадки у житі.

і саме цього від нас і жде

При засвоєнні цих азів

Отець-Творець-Дух святий.

ми дійсно є у стані бдіння.

Тоді ми краще можемо бачити і чути,

ЗРАДА

тоді й чутливими є до доброти,

Зрада, як дія

милості й любові;

енергетично сильна

до назрівання гніву і образ,

і вона знищує

до брехні і зрад;

усе святе, що в людині є.

тоді й відчуваємо загрози для себе;

Вона в рази гірша ніж убивства,

тоді й чутливими є до чужої біди;

бо вбивство-смерть – це мить.

тоді чутливі до несправедливості,

Є в ньому вина, осуд і кара тут,

чи до зла; можуть бути докори сумлінь,

тоді чутливими є до подиху вітру,

та завжди в них

води, теплоти, чи холоду,

дві сторони негатив несуть

що засвідчує про наявність у таких

і зустріч вбитого і вбивці

цієї здатності тонкого чуття.

не можна оминуть,

Таких не багато у світі є

бо ці енергії їх

і саме вони любов пізнають,

між собою притягують.

як і інші якості життя,

Так, вбивство деградацію веде;

чи то величезну біду-війну,

так, воно духовний розвиток зупиняє

чи то за сотні кілометрів відчувають,

і Душу назад на віки відкидає,

як плаче, страждає дитя,

знищуючи енергії життя в роду.

брат, сестра, батько, мати.

Це й тривале пригнічення,

Тому істинну любов відчувають

і сльози навкруги,

пізнають і приймають

та вбивство могло не мати зав'язків

лиш одиниці пар з тисяч тих,

особистих, індивідуальних,

хто закоханим був, кохав,

то так і відповідальності між ними,

101

бо ці енергії у кожної сторони, бо ця інфекція заражає

у малості ситуацій різних.

чиновників усіх, аж до низів,

Однак зрада – це підлість, гниль

вражаючи злих, гнилих,

і вона смердить усюди,

які грошами і посадами ненаситні,

знищуючи усе святе в окрузі,

які у всьому шукають для себе користі.

та й осідає в пам'яті назавжди

Та насправді ми, майже, всі

в обох дотичних сторін,

і є ті, які ці віруси, проявлені, як зради, знищуючи довіру між людьми,

носимо постійно у житті –

як основу будь яких зав'язків.

одні активно на це йдуть,

Недовіра знищує дружбу,

інші пасивністю, байдужістю,

знищує чуття справедливості,

мовчаннями своїми

знищує адекватність дій,

умови для зрад їм створюють.

знищує любов і доброту,

Ось так наша зневіра до можливостей

знищує здатність до мрій

своїх,

і наших надій на перспективу.

байдужість до діяльності злодіїв

Знищує життєві мости

і є умовами безкарності,

по яких ми мали, чи мріяли

і є причиною того,

до зрілості духовної йти.

що так масово

А розчарування, гнів, образи

поширюється серед нас

і ненависть до зрадників

з маленьких обманів купа зрад

дратує, злобить усіх учасників

і формуються пухлини, язви

усього життя і страдає вся рідня.

на тілі таких от держав.

Тому коли зрада є у сім'ї,

Тому то зрадників відштовхує життя,

то це приводить до її погибелі.

та в результаті все ж їх

Зради поширюються, як тиф

чекає смерть нахальна.

і по суті косять у більшості слабких,

Зрадники плюють на почуття,

слабких духовно, чи не стійких.

на честь і гідність людську,

Зрада діє під-ло, тобто її тихо

на традиції вікові

підложують зрадники такі,

і на всі якості життя.

щоб тотально і жорстоко нищити

Зрада, як дія виростає в умі

довіру, справедливість і любов,

з початкової брехні

несучи лож, брехню

і формує суть лицеміра,

у взаємини людські.

та зрада набагато ширша,

Хоча зрада готується тихо

бо часто і суттєво зачіпає

і таємно до прояву її,

життєві інтереси багатьох,

та зрадники хочуть тоді

лишаючи по собі тихі вбивства

злорадства у собі

Духу, душ, умів і тіл.

і щоб потерпілий знав

Масові вбивства будь які –

від кого дія ця гнила

це зрада БОГу, істині

ось так «подарована».

і нема оправдання на них,

Буває, що зрадники ховають

коли вбивають так собі подібних.

свої дії від інших із користі,

Війна – це завжди політика гнила

та буває і таке, за послуги такі

політиків поганих,

їх вбивають замовники самі.

які про відповідальність свою не дбали, Коли зрадниками стають

і у своїх посадах завжди

керівники державні,

вигоду і користь шукали.

то зникне держава і нація така,

Вони прискорювачами війни є

102

своїми недолугими умами, і по її зрілості інше додається

хоча джерелами війни завжди

якостями святими –

були і є всі люди на цих теренах,

і саме в них прихисток і обереги,

які відкрито і публічно зло продукували

то черпаймо в них мудрість, міць,

у різних формах і кількостях

щоб мир і спокій накінець

у державах таких.

увійшли до наших сердець.

Ми не кличемо до зброї,

Ось чому ми просимо усіх

чи до дій силових,

до стяжання якостей духовних,

бо ці зрадники, крадії

бо вони є імунітетом своєрідним,

спільних надбань народів, націй

і є ті, енергії святі,

уб'ють під шумок

які здатні зберегти

саме правдивців і носіїв чеснот.

цю спільноту, ці краї,

І такий варіант найбільш можливий,

де зрадники завелись

бо вже було чимало спроб

і хай їх душі щурячі

організувати війни громадянські,

шукають життя собі у норі,

коли брат на брата йде,

а ми відновлюймо помаленьку

бо як і у будь якій війні

у взаєминах своїх

викристалізовується зло будь яке

давно забуті істини,

і саме у таких війнах уже

бо вся надія на них,

вбивають навіть за мале,

щоб людству залишитися в живих

навіть свідків і миротворців.

і благодать із наших сердець

Тому сьогоднішні послання

пошириться на терени всі.

так значимі для всіх і кожного,

Будьмо милостивими ми,

щоб ми були мудрими

як і Творець-Дух святий!!!

і Дух чоловіка зміцнювали

добротою і любов'ю,

НЕ УБЛАЖАЙ

бо тільки так ми здатні

Не ублажаймо тіла

цей світ спасати

їжею, питвом, через край.

від зрад і тотального зла.

Не ублажаймо тіла

Кажуть люди, що роки життя

одягом, взуттям,

пам'ять людську слаблять

нібито для кричущої краси,

і забуваються ситуації важкі,

бо красота тіла в його чистоті,

де зради і образи, ненависть

в його охайності і стилі,

і війни зникають у забутті.

який відображає поведінку,

Зникає й біль з роками.

суть і зміст Духа святого у тобі.

Та суть в тому, що це не роки

Бо ублажіння тіла через край

і не суєта людська

закриває Душу для знань,

стирає з пам'яті злочини такі,

закриває її для спілкувань,

а саме наша доброта і любов у милості.

та й ум не міркує тоді

Тому проявляймо милість

про духовне у собі і взагалі.

з можливості і любові,

В чому ж суть і зміст

бо саме такі умови

таких обмежень у житті?

не дають виростати

Їжа надлишкова,

у взаєминах наших

як і суміш їх

енергіям негативним.

шкодить здоров'ю тіла,

Треба знати нам усім,

та й свідчить напряму

що кожному Творцем Душа дається

про наявність в нас страху,

103

страху не бути голодним

а вони ж приходять у життя

і мати силу фізичну про запас,

від наших гріхів-помилок.

щоб захищатися у житті.

Хочемо ми, чи ні,

Тому той надлишок потрібний

та духовне і фізичне життя

для появи в нас жиру,

між собою досить переплетені

який є, ніби, спасаючий жилет

і так одне від одного узалежнені.

і виростає шлунок, кишківник, живіт,

Додаткова духовна їжа,

а це навантаження додаткове

однозначно, додає фізичних сил,

на серце, на м'язи рухові,

додає гармонії-гри при діяльності,

це додаткові вантажі день при дні

додає наснагу, устремлінь,

на наші суглоби, м'язи, судини …

а от зменшення їх,

Ось тут з роками

зменшує у нас і можливості ці –

появляються хвороби

появляється байдужість до всього,

в означених органах тіла,

зневіра у житті у можливостях своїх,

а далі болі, болі,

зникає впевненість і довіра

як напоминання нам

у завтрашньому дені, майбутті.

про духовний голод.

Ми перестаємо довіряти чоловіку-жоні,

Так от і розривається зв'язок

дітям, батькам, друзям і цим

між душею і умом з тілом

припиняємо спілкування,

і ум починає працювати тоді

уникаємо і взаємин,

не для творчих дій у житті,

а це втрата здатності

а шукає ліки, та й сил нема,

обмінюватися енергіями

відводячи нас від созиданій.

духовними і життєвими –

Появляється занемагання, лінь,

тут виникають сварки, бійки,

але сім'я, робота вимагає праці скрізь

зникає ласка, доброта і любов,

і тоді ум шукає алкоголь –

плачуть діти і батьки,

напився і про все забувся,

розвалюються сім'ї.

все пороблено і все гаразд.

Занепадаємо Духом ми…

Тому їжа й алкоголь через міру

Ми починаємо боятися життя

завантажують організм

і тому починаємо шукати смерті

і він починає працювати для себе лиш,

тут, у сімейних бійках,

бо навіть не справляється з цим,

на суспільних війнах,

бо не здатен очищати тіло від надлишків, у протиборстві з БОГом

бо і вони теж є шлаками у певній мірі,

і у відмові Творцю-святому Духу

закупорюючи судини,

бути з нами…

пошкоджуючи лімфу, обмін речовин,

Ось до чого приводить надлишкова їжа

втрачаючи здатність виводити

і це нею ублажіння, як і алкоголь.

надлишкові солі й сміття,

Ось як ми відмовляємося цим

відкладаючись у фільтрах

від якостей духовних

печінки, нирках і в залозах.

і хочемо з допомогою їжі і питва

Великої шкоди люди завдають собі,

відгородитися від життя,

надлишковим алкоголем у житті,

ніби, так тихенько і безобидно,

а він знижує рухливість,

бо ще сором є, ще докори сумління живі, знижує працездатність ума і тіла,

та коли ми переходимо їх межі,

що є свідченням прямим того,

то вже стаємо скотиною,

що умом людина захотіла

бо все ж іще боїмося самі

відійти від проблем життєвих,

відходити із життя самогубством,

104

а шукаємо у ненависті до життя

СУТЬ ПОМИЛКИ

інших злих, щоб вони це тіло вбили.

Суть помилок-гріхів людини –

Ми в такому стані уже

є енергія негативна важка,

за Душу й тіло не боїмося

то саме вони є нам для осуду,

і не споминаємо про них,

для розмірковувань і тоді,

бо ми практично забули

коли ми є двоє, або більше,

про наявність Душі

то долучаємося самі активно,

у нашому житті,

як учасники, чи спостерігачі,

забули таке своє джерело життя –

або ось такі осуджувачі.

ми втрачаємо пам'ять, як ніхто

Тобто, хтось зробив цю гріх-помилку,

на Землі з усього живого

а ми вже двох осудили

і тоді у безпам'ятстві такім ми

і цим у пам'яті своїй зберегли

по факту і є уже бісами;

її зміст і суть страшну,

ми втрачаємо зв'язок з енергіями

маючи знання, як і собі осудити

позитивними.

саме із свого ж бачення,

Ось так ми хочемо заховати свій страх,

та ще й в додачу беремо досвід цей,

як і шиком, чванством, красотою той

коли опиняємося в ситуаціях подібних,

блиск, то щоб вижити за будь яку ціну,

щоб ними засліпити ум і душу так,

ми тоді самі вже повторюємо її.

коли вони не зможуть у собі відкрити

Окрім того ми прийнявши їх

здатність життя любити,

через сприйняття, тобто наяву,

щоб благодать святу пізнавати,

побачили, почули, чи відчули,

а без них ми є глухі і сліпі,

то залишимо у пам'яті нащадкам своїм.

бо не чуємо, що живіт напух тоді,

Отакі ми «доброзичливці« є,

бо за блиском і гординею у житті

коли не розуміємо для чого ми

ми не бачимо любові і доброти.

попадаємо в ситуації гріховні такі,

Зовнішня краса при хизуванні

збіднюючи духовність свою.

нас робить пустоцвітом

Так ми кожен стаємо в осуді,

і в результаті ми відкидаємо тоді

в масці гнилого лицемірства

усі надбання святі,

на путь духовного самознищення,

а умом стаємо тупі і тверді,

то саме цими енергіями своїми

неначе камінь, що вкладається на душі,

засмічуємо терени держав,

не даючи їй виходу у світ,

де все живе цим пригнічуємо.

виходу до джерел духовних.

Такі ж там і князі і посіпаки їх,

Тож не ублажаймо тіла так,

які іще мають змогу публічно

а щиро й уміло дбаймо

поширювати наявний негатив у шоу, кіно

про духовне наповнення своє,

і цим долучають мільйони таких,

бо саме воно нас життям насичує

які регочуть і сміються з сценаріїв тих, і саме воно красотою життя висвічує,

де обман, лицемірство, вбивства

і той путь, яким ми усі йдемо

стали для них у приклад

в лоно Духа святого.

і вони вже готові із дивана

Знаймо, знаймо люди про це,

долучатися до дій подібних.

що благодатне життя наше

Тому й не дивно вже нікому,

є по суті істинне і святе,

коли б'ються двоє,

яке нам БОГом святим дане.

то тут же збирається гурт,

гурт глядачів, учнів і вчителів

таких же смакувальників цієї бійки,

105

до яких збігаються з краю села…

і їх тихенько Дух святий

Тому серед нас чимало є й таких,

виводить на ті манівці-путі,

які захищають блуд, аборти,

якими єднає їх з такими ж

а інші восхваляють об'їдання,

енергіями всесвітніми.

ті шестиразові за день перевдівання,

То навчаймося жити всі

або й надмірне випивання,

і життя таке прекрасне любити.

та в кінець ці бесіди такі

переростають у сварки.

КОЖЕН ЗМІНИ СЕБЕ

Однак, коли і ми у цьому гурті,

Слово каю-сь означає, що ми

хоча мовчимо і, нібито, нейтральні,

до змін приступили у собі

та коли і нас таких колихнуть,

і воно сповіддю-розмовою

то і вони гнівом спалахнуть,

розкриває життєві роки усі

займаючи позиції войовничі

і ті наші гріхи-помилки,

і так в цьому бувають активні,

які ми неусвідомлено наплодили.

в цьому духовному падінні…

Каяттями ми себе очищаємо

То чого би нам не зупинитися

від тих енергій негативних,

і не бігти на цей шум-шоу,

а також налаштовуємо єство

а тихо у собі

до дій добрих, мудрих, милих,

умиротворення вирощувати,

дякуючи Отцю-Творцю-святому Духу,

милість, любов і доброту би леліяти.

за такі міркування і налаштування

Тому не прийнявши ми їх

у цьому житті такому короткому.

і не будемо нести цей негатив у собі.

Ось чому такі роздуми і каяття

Поряд з тим напишемо три рядки,

розкривають в нас духовні ворота

що люди радіють і розмірковують

і Всевишній по діях наших

про хороші вчинки іншими,

вносить зміни на краще в долях.

а це буває досить рідко таки.

Щирість визнання помилок

Та саме приклади такі

і устремління у ділах

дозволяють нам дієвіше Духом зріти.

дають нам хороший результат,

Тому в цей період криз і війн

який ми визнаємо тоді,

для того, щоб спастись,

що наші каяття Творцем прийняті.

то нам кожному треба навчитись,

Це утверджує нас у Його милості,

як помилок не плодити

у Його любові і доброті,

і як так жити, щоби доброту творити.

а ми усі в радості тоді

То саме так здатні ми

відчуваємо зміни у собі,

кожен себе і рід-корінь спасти.

відчуваємо теплоту

Поміркуймо самі,

і Благодать святу,

що там де любов твориться,

які спонукають усіх

де радіють діти у дворі,

до активних позитивних змін.

де ласка і взаємини хороші,

Свідченням очищення-прощення

то вони ще їх і бережуть,

є зримі зміни і чуття благоговіння

і роблять так, щоб менше бачили їх.

за свої погляди нові у житті,

Бережемося ми,

як і самих процесів вирішення

то і БОГ нас береже,

ситуацій конфліктних в нім,

минаючи цим осудів

в помилках, починах і помислах своїх.

і поглядів кривих.

Частота каяття залежить від чуття

Там тихо, благодать і спокій.

серцем і Душею про появу у житті

Ось так діють енергії позитивні

помилок нових і чуттям докорів совісті, 106

бо саме ними Дух святий

і цими енергіями своїми ми і долучаємося

нас кличе до сповіді,

з устремлінням до всесвітніх.

де ми уже умом дозріли

Тому це кожному із нас можливість дає

чистотою єства у собі

вирощувати такі енергії додатково у собі

до пошуку змін діями.

і єднатися з цими енергіями все, все,

Добре є, коли ми

і все…

не плодимо помилок-гріхів

То саме в діях таких

і теж ідемо Сущим до сповіді,

і є вся суть і увесь зміст

бо саме в налаштованості такій

сповідань і каяття

славословимо Творця і святих,

для глибинного відчуття

дякуючи за піклування й допомогу,

легкості і приємності

коли спізнавали життєву дорогу

своєї участі з усіма

і в житті здатні уже свідомо йти

і бути центром життя,

з відома до Отчого дому,

творячи якості подібні,

торуючи путі і вистеляючи ці дні

якими обдаровані Творцем ми,

добротою, милосердям і любов'ю.

будучи здоровими і спроможними

БОГу приємні позитивні зміни

душами, умами і тілами

і наші благі устремління в них,

у Його промислі руками і думками.

а нас накриває Благодать

Змінюймо люди себе,

за щире прийняття Творця

то щастя у життя прийде

у свої коротенькі життя,

по благословінню Всевишнього,

бо саме єднання з ним і довіра

бо діями про це ми свідчимо,

Вселюблячого, Всещасливого,

як факт, як можливість

Всесправедливого, Всещирого,

наближатися до істини.

Всещедрого, Вседоброго,

У пізнавших її іновірців нема тоді,

Всезнаючого, Всевідаючого,

нема ворогів, ненависті і злоби,

Всевміючого, Всемудрого,

бо ми у них прощення просили,

Всемилосердного, Всемилого,

чи просили БОГом у Всевишнього.

Всемилостивого, Боголюбивого,

Цим змінам передує завжди

який щомиті вчить,

сумлінне очищення думок і дій своїх,

як правильно нам у світі жить

наскільки осягнемо пам'яттю ми

і вчить, щоб ми гріхів-помилок

минулі дні і роки в подіях,

не плодили у життях своїх

а тоді щирим каяттям за помилки

і чистими перед лицем Його

і дяками за справи справедливі

й перед людьми були.

зможемо з каяттями підійти

Ми ось такими чудовими словами,

до свідомого і дієвого каяття.

за якими енергіями позитивними

Так, це була частина сповіді

повниться БОГ-ЖИТТЯ,

у собі й собою за прожиті дні,

як і всесвітні потоки енергій таких,

бо вони були і є відомі у повноті

якими людство на Землі

Отцю-Творцю-Духові святому,

обумовлює ці якості духовні,

а вже наше єство є готовим

бо саме ними ми і є щасливі,

при завершеності духовній

коли вони формують наш стан,

бути цеглинкою-клітинкою

стан радості й любові –

у всій світобудові позитивною.

і це є великим щастям для кожної

Ми тоді є в стані Благодаті

людини,

своїми радостями, щастям;

коли всі люди і кожна одна має їх у собі

ми відчули полегшення у житті,

107

відчули й устремління свої, для чого жив і що по собі лишив?

щоб крокувати з мрій

Ось так кожен з нас таке запитання

діями щоденними у майбутті.

ставить сам собі при закінченні життя.

Ось так діють енергії каяття і сповіді, Будьмо готові відповісти собі,

які засвідчують у житті про те,

будьмо готові сім'ї, родині залишити

що нас Всевишній до змін допустив

свої надбання-знання, а не тільки речі, і для творення любові і доброти

то тоді й Душа така здатна буде

благословив.

повертатися знову й знов

Каяття дає можливості очищення,

до нашого родового джерела

дає можливості до активних дій,

з таким багажем Благодаті

дає й можливість відчувати єством усім, для наших нащадків.

що ми готові й далі йти у цім путі,

Хай кожен з нас має квітку,

який ми щасливим життям звем.

як життєву здійснену місію,

Так, здатність відчувати себе і світ

бо вона є свідченням у житті,

дає й можливості великі, а поряд з цим, що ми приймаємо участь в пізнанні істини

ми і відповідальністю наділені,

і це є життєвий результат, як плід,

як за себе, то так і за всіх.

який готовий знову Душу цю

Тому відчувши таку потребу змін,

нести у цей прекрасний світ.

яка й засвідчує, що ми

Хоча не все так просто у цьому бутті

готові самі вчитися,

і не просто нам бути присутнім

готовими є знаннями цими

душею, умом і тілом у житті

й досвідом ділитися,

і зізнаймося самі собі,

та й можливості вже є,

що ми теж робимо помилки,

бо ми наблизилися

які нагромаджуємо навкруги,

у цьому духовному путі

бо куди б не поткнулися ми,

до джерела істини.

то в ділах своїх маємо не багато моці,

В нас уже інші очі, вуха, відчуття

щоб закінчувати їх саме так,

і ми це відчуваємо єством усім,

щоб радість наповнювала нас

відчуваємо причетність свою

за закінчені діла і за ті відчуття,

до божественного Промислу.

що наш результат порадує сусіда і всіх.

Запрошуємо всіх на цій Землі

Та й зізнаємося у житті,

до сповіді і каяття зі стану потреби,

а коли не здатними є ми,

зі стану можливостей,

то хоча би при закінченні

бо чим скоріше ми здійснимо очищення,

повернімося умом до сповіді,

тим скоріше відчуємо потребу каяття.

що у житті було не раз,

Не будьмо відстороненими глядачами,

коли наші помилки

не будьмо байдужими до основ життя,

котилися уже з нашої ж гори

бо не розквітне щастя-квітка сама

і попадали в нас, привносячи біль і біди, і пустоцвітом закінчиться усе буття,

тому, ймовірно, у кінці,

а для утвердження цього ми

коли ми немочні тілом й духом є,

запрошуємо поговорити всіх

то такі помилки й роздавлять нас,

зі старшими людьми,

не лишаючи й слідів.

бо саме вони на кінці життя,

Буває з нами й таке, коли ми

оглядаючи свої роки,

в кожному житті плодимо помилки

засвідчують марноту прожитих літ

і в одному з них камінь-помилка

і ту пусту суєту і всіх своїх дій,

роздавить і Душу.

бо не бачать і не чують своїх дій-слідів –

Діло в тому, що Творець кожному дав

108

можливість-волю самому собі

на які ми Духом придатні,

вимощувати свій путь.

а вже коли ми духом ростем,

Однак промисел Його в тому,

то шукаємо інших і глибших джерел

щоб ми постійно духом зріли,

якостей духовних і вчителів.

розвиваючи духовну природу свою

Ось так помаленьку із життя в життя

і дав можливість чоловіку

ми Душею Духом до святого Духа йдем

проявлятися богоподібністю

саме з розуміння того,

в думках, словах і ділах своїх.

що БОГ святий, Духом міцний і вічний

Нас життя мудрості постійно вчить,

є один на Землі і далі,

коли ми усвідомлюємо місію життям

що є Всевишній Творець-Дух святий,

своїм, то тоді й приходить оте

коли заявляємо присутність свою на

прозріння-осяяння умом

Землі і тоді ми і є придатними єством

саме змінами на краще день при дні

приймати плоди Всесвіту,

і вже готовими є до пошуків джерел

як Цілісність святу.

якостей духовних, бо саме пошук

дає нам досвід і розуміння того,

СУТЬ СВОЯ

що ми скрізь і у всьому маємо вчитися

Велике щастя у кожного із нас,

жити, коли Благодать свята у роках,

проявляючи терпіння, примирення,

у роках цілого, чи частини життя

невибагливість, прощення в ситуаціях

гніздечко в'є, вибудовуючи долю

різних, у таких людях і їх сім'ях,

коли є перешкодами дії інших, чи свої.

а це засвідчує їм, як і тим,

Ось чому с-мир-ення хорошою дією є,

хто поряд працює, чи живе,

коли ми з духовної чистоти у собі

що кожен з них здатним є

можемо мати доступ до досвіду

формувати суть свою.

людського, Бо творять Благодать ті,

щоб себе від помилок уберегти.

які плекають життєві якості,

Це і буде наш перший свідомий крок

погоджуючи свої дії завжди

у вибудові змін, таким мудрим підходом

із Сущим у собі і день при дні,

при налагодженні взаємин зі світом всім.

як начало БОГа в нас,

Це з благоговінням прийме Сущий,

як Промисел Творця

а ми зардіємо приємністю у собі

заявив про себе життям цим.

за таке життя, що прожили не дарма.

А ми вже знаємо усі,

Ми розуміємо й те, що перший крок

що внутрішнім провідником,

до пошуків себе, до пізнання своєї суті, наставником і вчителем

до прийняття свого місця життям тут

є наша Душа свята.

починався і починається з пошуків

Коли ж вона у нас є головна,

помічників то й дії йдуть від свідомого ума

і ними були мудрі люди, духівники,

і ця гармонія творить дива,

оракули, відьми, а потім і релігії різні.

бо такі люди по факту у житті

Це є правильним, бо тільки ми

є Божі істинні посланці.

відчуваємо потребу за покликом Душі

Тобто вмілими учнями-вчителями,

шукати істину життя і в цьому путі

чи, як в народі їх звуть – апостолами,

приєднуємося до релігій різних

які і забезпечують зв'язок

для спільних молитов-розмов,

між Всевишнім і суспільством.

до благодатних дій

А цієї благодатної енергії вистачає

109

на всіх оточуючих носіїв і на тих, при зустрічі нутро зігріє,

хто є учасником природи і життя,

чи то шмат хлібини,

бо Благодать шириться сама

чи то цукерка для дитини,

і вона сама шукає тих,

то саме так Він слабких

хто має відкриті Душі,

укріплює таких у довірі,

бо такі є уже готові майстри

що у світі все таки є

будувати на матінці Землі

той БОГ святий, що Духом кріпкий

гуманне і гармонійне суспільство

і вічний,

на благодатних якостях святих

який кожного приводить, чи приведе

у смиренні і благоговінні.

до розуміння того, що нас веде

Суть цього послання в тому,

по всіх стежинах буття

що пізнавший щастя-благо

Отець-Творець-Дух святий.

в якийсь момент життя

буде все робити для навчання,

БУДЬМО ДОБРИМИ

для навчання самого себе,

Добрими будьмо у всьому

щоб моменти повторювалися такі

добротою діймо всюди,

із дня у день і на усі роки,

то пізнаємо радість у житті,

бо для цього кожен чоловік і живе.

бо це і є буття у щастя стані.

Бо погано стає у житті,

Стан щастя – це задоволення,

коли радість покидає нас у дні,

це дії, які приємність несуть,

а стан радості і є ті ліхтарі,

це емоції, піднесення велике,

які освітлюють життєву стезю

це радість пізнання людей і себе.

у щоденній темряві.

Стан щастя кожному дає вибір

Тому то і вночі

добрішим бути з усіма на світі,

не носять подарунки родичі,

дає увійти в стан любові,

та Дух святий не спить

а любов – це і є той БОГ Творящий,

і в кожній праведній Душі

то в такому стані і ми творці

бажає свічку засвітить.

якостей духовних у собі

Та коли ми є до всього сліпі,

і ними розширюємо кожний

нібито спимо вночі,

весь життєвий простір.

то ввіряємо життя свої

Не вважаймо за приниження,

ангелам духовним.

за страх людський,

Тому зовнішня сліпота

коли ми добротою хочемо

завжди є від внутрішньої сліпоти.

владнати конфлікт будь який.

Коли зовні всі добрі, чуйні,

Так діяли і далекі предки наші,

в діях справедливі й щирі,

так діють і тепер люди мудрі,

то і з помислами чистими є вони,

бо вони пізнали всі,

тобто, все це є у нас із вами,

що таке є стан щастя з доброти.

та гармонія, доброта і любов свята.

Бо саме щастя родиться з доброти,

Любов, майже, не просить –

та і стан щастя творить доброту

вона просто бере,

і енергії її святі завжди

вона і просто дає…

дають відчути впевненість у собі.

Отак діє ця якість.

Доброта діями своїми

І вони завжди дбають вже

творить спокій і гармонію у всьому.

про тих, хто добрим є,

Там здоров'я і достаток є,

хто подарунки вдень усім несе,

та вона у собі якісь чари має,

чи то усмішкою, чи словом щирим

що зло з її простору зникає.

110

Де доброта живе і діє, Та все ж іще багато у нашому житті

там немає зла і гніву,

складників

там немає місця гордині й осуду,

є невідомими і не пояснимими для умів,

там немає жадібності і вигод,

а лиш із певних проявів людина назви

бо там все чесно й справедливо.

їм дала,

То на цьому слові скажемо усім:

дала й описи поведінки, та все ж таїни є

пізнаваймо грані доброти у собі

про те, хто управляє Всесвітом великим, і з добротою живімо в кожнім дні,

хто облаштовує життя на Землі усе,

бо тоді у нашому дворі, житті

де ніби суєта і хаос непояснимий

ростиме радість і дитячий сміх.

присутній,

Так, саме доброта є той поріг

та все ж стверджувати слід,

у кожному житті і у всіх,

що цей проявлений світ

коли ми крокуємо із нею

має упорядкованість певну і є

по стежині до любові святої.

проявлений взаємозв'язок

Тоді ця доброта у якості своїй

між природою і космосом живим,

дає бачити все навкруг у позитиві.

то так і з мінералами тими, які, нібито, є

Тоді ми скажемо усім,

не живими,

що ми і є Творця діти.

та вже стверджувати слід, що все це і є

Навчаймо друзі діточок своїх

нам проявленим життям тепер, чи яке

доброти святої у справах всіх!!!

було в минулому

в тих мільярдах літ, а тепер ми обумовили

ДОРОГА ПІЗНАНЬ

їх мінералами,

Все таємне у цім світі

які, ніби, не проявляють ознак життя,

колись відкривається собою,

та все ж мають форму і функції свої

або є й ті серед нас і у всі віки,

на Землі.

які у таємному істину шукають,

Є й такі, які не мають проявлених форм, шукають знання, скарби,

та проявлені в дієвості енергій,

які у давнину закодованими були,

які лишають у живому слід.

чи є такими і тепер в часи науки,

До таких належить і наш біочіп,

або долучаються й політики,

який ми з давнини називаємо душею

коли у певні слова вносять нову суть

уже, як частину нашого єства,

і зміст, як частину енергій невидимих,

щоб збити людські уми з істинного путі.

та все таких,

Людству на цей час відкрито чимало

які впливають на життя спільнот цих.

таємниць

Біочіп, як орган тіла не знайшли,

із тих, що є в космосі, як і тих, які є

лише імпульси приладами вловили

на Землі. при його дії через впливи

Людство давно шукало і шукає досі,

на реакції чутливі.

що ж управляє усім живим на планеті цій?

Диво дивом і є,

Таємниць багато є для умів людських,

що людство все ж не може

та все ж чимало відкрилися для нас.

створити чоловіка,

Деякі знаннями відкрилися нам,

чи то якийсь орган чоловіка,

а чимало залишилося таємницями.

чи ту душу-біочіп,

Деяким людство назви дало

який не є механістичним,

із проявлених дій, а все ж творінням біологічним

дещо обумовило з характерних ознак

у тій здатності утаємничненій

і проявів. впливати на дії людини,

111

як і спільноти всієї,

зміни в поведінці, вчинках, словах

то так і природи, і всього в ній,

і думках,

які діють у взаємодії

спрямувавши умом усе єство

і кожне виконує функції незримі,

для творення милості, любові і доброти…

окрім окремих, які виконують

Бо саме так нам відкриється картина вся

дії механічні. для часткового пізнання таїн цих.

Ось так по Замислу Творця

Все це відбудеться із здатності

і проявляються життями

налаштувати ум,

ці види у первозданності –

бо саме він клопотів у житті завдає,

і той мозок, думка, рухи;

зваблюючи єство, задовольняючи тіло

здатність бачити, відчувати, чути;

в надуманих бажаннях і цілях,

чи то шлунок універсальний,

а то і сам себе хоче потішити значимістю

як цілісний і завершений комбінат

й гординею.

для людини не пізнаваний…

Налаштування – це перш за все бдіння

ба, навіть, гімна в аналогії з тих продуктів

і усвідомлення дій

людина створити не здатна,

і лиш тоді ми здатні починати зміни у собі

не говорячи про кров і лімфу,

при найменших виборах потрібних дій,

чи то будь яку систему –

які є з потреб життєдіяльності, і не більш.

кровоносну, нервову, відновлювальну,

Ось чому відсутність мотивації до змін, чи то здатність захисну…

змін потрібних, позитивних при житті

Ось тут би нам усім

і штовхнула людський ум

були б уроки знань і вмінь,

до другої, уже руйнівної стихії –

та і тут Творець про нас подбав

лицемірства, брехні, сварок і війни…

і відтворюється людина при потребі

Тоді ум стає начальником великим

тілом, умом і душею

у житті,

із яйцеклітини і клітини сперми.

який у всьому має диявольський підхід,

Це лиш загальна і не повна схема,

та все метушиться, спішить,

та і вона зазнала значимих змін,

щоб за одне людське життя

при цьому втративши багато,

людину на саме дно опустить.

та лиш дещо отримала навзамін,

Ось тут він сам пускається берегів

зокрема і свого життєвого провідника,

у тій програмі душі, хоча і там для нього

якого людина словом нарекла – душа.

є випробування певні, іспити

Так от , майже все у тілі і в умі лікується, на міць духовну,

та до душі людині найважче підійти.

та коли він себе негативом обволікає,

Хоча і ні, бо там можуть працювати

то душа вже ним тоді не управляє,

лікарі, а лиш організовує проблеми, негаразди, а біля душі кожен має попрацювати сам,

болі,

бо коли душа болить, коли страждає

хоча він і сам поведінкою дурною,

вона, збирає їх у життя доволі.

то ми з цього дня маємо себе очистити

Часто ум у неспокої своїм,

від помилкових думок, слів і дій,

вводячи усе єство у неспокій,

які вже є у днях, чи роках минулих,

тішачи себе і з тілом заграє,

перш за все знайти їх, очистившись,

знаходячи у всьому втіху,

бо важко побачити пошкодження

плодячи з невдач образи, гнів,

в брудноті дій, ненависть, жорстокість і у готовності

а потім почати душу лікувати,

лихій

шукаючи бальзам із дій, а це зміни,

поспішає убивати собі подібних.

112

Схаменімося, люди, ми, зі здібностями і задатками великими

бо таке швидке наплодження зла,

у всіх цивілізаціях на планетах всіх,

яке ми спостерігаємо щодня,

де життя вирує, чи теплиться,

то воно людство приведе

та так вміло і на тисячоліття,

до ганебного кінця

а може й у мільярдах літ,

і зникне цивілізація ця.

де життям присутня подоба чоловіка

Зупинімося до спокою у собі,

і ті умови природні, які і здатні у

поміркуймо про справі хороші свої

благодаті

і це будуть перші кроки наші

забезпечувати життя всьому у цьому

до змін позитивних у житті.

коловраті

Бо лиш, іноді, крик душі, страшна біда

енергій всесвітніх тут, на Землі,

зупинити ум у лиходійстві здатна.

і в космосі великім

Тут проситься підказка кожному

своїми якостями і випробуваннями,

для життя – які і дають нам духовно і біологічно

прислухаймося більше до потреб душі,

рости,

то вона хоча би здатна нас оберегти

зі здатністю проявляти себе

від самознищення себе, як виду,

видимими і невидимими діями,

то так і всього того, що є в природі

як і все, яке життям присутнє.

навколо. Саме цю здатність енергій рухомих, Потрошки, помаленьку із дня в день

як і тих, що проявлені контурами,

навчаймося впливати на ум,

люди й обумовили Цілісність цю

і умиротворено керувати ним,

БОГом святим, який Духом кріпкий

і в спокої, запрошуючи щиро

і вічний,

в допомогу Всевишнього, з Його

проявлений у певних межах і поза ними

енергіями чистими і святими

у всьому живому і не живому,

Вплив є проявом руху, джерелом

засвідчуючи присутність людства

енергій думки, і природи землею, водою і повітрям, яка впливає на дії людські

присутністю у них сонця, небес

і тому ми ці прояви невидимі все ж

вгорі і всього в ньому,

віднесли, як і в глибинах вод і землі

як частину матеріального світу.

Душа має певний енергетичний центр в

зі здатністю проявлятися мудрістю,

тілі людини,

милістю, добротою, любов'ю

та собою проявляється набагато ширш,

і справедливістю

та так, що сягає за межи тіла

у тій здатності взаємодії цього всього

і часто на ті віддалі, які

з певною до точності впорядкованістю

здатний бачити чоловік очима,

і тим хаосом непояснимим,

чи на віддалі, які сягає його слух,

зі здатністю усе це сприймати і приймати, та ще на ті віддалі, які пізнаються умом

як результати дій Розуму всесвітнього

ним у тій проявленості творчих замислів

у Всесвіті, та і те що сприймати здатен

Творця,

цей духовний центр, який ми і назвали –

який багато в чому є проявленим

біочіп, твердю неба і на Землі, як і рухом

яким ми здатні сягати у безмежність.

енергій різних,

Біочіп – біологічний числово

які людина обумовила Духом святим,

інформаційний пристрій,

добрим, милим

який є діючим, тобто живим,

і Духом темним і злим, як дияволом –

113

другою волею Його, яка і стимулює

розвинутіших умами у Всесвіті цім,

взаємодію, які й програмують його із потреб своїх.

стимулює рух і пошук енергій позитивних, Ось яке диво таємницею вкрито,

давши чоловіку здатність при житті

що його і не знайти в людському єстві

впорядковувати енергії ці

зі здатностями великими управляти

самому у собі з відома (свідомо) Творця

всіма умами в цілім світі, як і в людині

во благо собі і Всесвіту всьому.

окремій

Та саме чоловік є проявленими

органами її й чуттєвістю гармонійно

енергіями тут

взаємодіяти

по образу й подобі на Отця-Творця-

з усім і вся на Землі, даючи умови всі

святого Духа, розвиватися свідомо умом і зріти

як вершина у розвитку людиною

для розмов-молитов зі Всевишнім.

до стану духовної зрілості

Так, людина біоробот вже,

в тій продуманій кількості і в якостях, а душа її тим чіпом є

які і забезпечують безперервний рух.

з програмою для її дій,

Та все ж чоловік на Землі

з виписаною долею на роки,

через тисячоліття тепер

тому і всі дії наші

зумів знову прийняти знання

для когось є передбачувані.

і наймовірніше від Творця,

Та нема ситуацій випадкових

з Його волі й милості, полегшуючи умови

і не здатні діяти ми,

життя, як діють у житті інші.

та це полегшення ослабило суть роду

Спроби, намагання є,

чоловіка та саме такі є у більшості,

і він покладатися почав на свій ум,

які діють з вигод і користі,

хоча доля виписана всім, тому й фінал

застосовуючи гроші, силу, чи обман;

відомим став людині цій, перехідній,

чи то пізнавши миті благодаті

яку легко звабив Дух злий

діють на нашу поведінку, душу.

і вже в образі к-ня-зя подобою

Гроші у нашій повсякденщині

господа постав, є присутніми в голові, серці і душі, а умом уже світом керувати забажав

займаючи увесь час при житті,

і тут перешкода перед ним постала

а коли сюди приходить доброта,

тією Душею, яка провідником була,

то там для неї місця і нема.

з виписаною долею на тисячоліття.

Та все ж не можна лиш з бажань

Тому й ці умови й милість умовою були

бути здатним увійти в цей стан,

людині створити біочіп технічний.

щоб творити і творити любов і доброту.

Саме так, технічний, бо зроблений він

А може цей позив із програм,

з деталей неживих і керує цей чіп

чи може устремліннями своїми

тільки роботом механістичним,

ми притягуємося енергіями світовими.

хоча пошуки ведуться в напрямку тому,

Життя все ж засвідчує усім,

щоб цей чіп налаштувати так,

що коли ми вже в устремлінні

який би на ум людський впливати міг,

хочемо змін у своєму житті, у собі,

міг керувати діями ума,

то можемо збільшувати трохи зла

а через ум руками, словами і людьми всіма для своєї визначеної нами цілі-мети.

з єдиного центру князя – його сервера.

То так як ми усвідомили це,

Хоча діючий біочіп з функціями всіма,

то так можна робити зміни позитивні

який людина Душею назвала

хоча би у збільшеннях не значних.

є плодом творців, тобто живих спільнот

Чого воно уже так ведеться у житті,

114

коли ми, навіть, змін забажали, Релігійні організації займаються,

то тут же перешкоди демонів спізнали,

ніби, цим

чи то ту важкоту при звершенні,

і господа-президента, князя-короля

чи то мученництво приймаємо все таки

славословлять в молитвах,

з розуміння того, що якості ці,

просячи у них допомоги,

ніби, до цих змін автоматично

просять помилування, захисту,

отримують більше клопотів.

просять дати шмат хліба і ковбасу.

І розуміння таке нас послаблює,

Та вони не роблять і не будуть

а ми в подяках за багодатні відчуття,

робити змін,

чи то за енергетичну допомогу

бо їх душі і уми давно закриті

в трудний час для милосердя, справедливості

даємо клятви-обіцянки повсякчас

саме жадобою до грошей і посад

скеровувати життєві сили всі

і мати з користі додатковий шмат.

для позитивних змін у собі,

Так, іноді вони говорять слова

то так цим і іншим допомогти.

про любов, доброту, милосердя

Тому важкість ця і відчутна тоді,

і подеколи заходять до церков,

коли ми так проблеми їх,

та служать вони все ж сатані

біди на себе взяли і тихенько крутять церковний клір, і милістю, добротою у молитвах

щоб налаштувати люд, їх уми,

з любов'ю щоб формували потрібну їм поведінку, проявляємо турботу про таких.

яка так подібна до дій Іуди,

Біля семи тисяч літ

втрачаючи сором, совість у собі.

живе, працює, мріє

Тому не славословімо господа

ця цивілізація на Землі –

без потреби,

і все війни, війни…,

а до Всевишнього повертаймо очі і думки, то тут, то там, що палає злом,

а також налаштовуймося умами і ділами

зламуючи пиріг життя пополам

до доброти, милосердя і любові,

А ми ж думаємо, майже, всі,

щоб цей світський князь

що ми умні і багато із нас є добрі

щиро дбав про народ і нас,

і, нібито, усі любов спізнали,

бо саме такі дії у кожній країні

чи дійсно її прийняли,

приведуть до справедливості.

та чогось питання не ставимо про те,

То до кого прихилитися душею,

щоб доброта і гуманність на планеті

де погамувати страх і біль тим,

за стільки літ була у нас, як моноліт,

хто Духом доріс і дозрів

як основа основ для любові,

до духовних пошуків

для любові до всього і вся.

давно забутих істин;

Чого це питання не турбує вождів,

за ким нам іти у житті,

релігійних і державних політиків?

коли так мало духівників,

Вони не піднімають його для

так мало вчителів, старців?

обговорення,

Такі питання часто постають,

досліджень, пошуків не ведуть досі

бо шукачам потрібна допомога така,

для вибудови ідеології нової,

та і не тільки шукачам, апостолам,

бо остаточно відносинами суспільними

а й умам і душам звичайних мирян,

керувала і керує вигода і користь,

бо сучасні книги від організацій релігійних, тому так ними й ведуть вони

як і організації їх сучасні стали досить

усі політичні і державні устави,

ідеологічні.

такі ж ідеології плетуть на погості.

У велику біду людство увійшло і йде,

115

звабившись в малому, не захотівши

дозріваючи свідомістю своєю

бути стеблом до можливості спілкуватися зі Всевишнім.

нарівні з усіма в природному житлі,

Так ум людський, як душі помічник

то здобула собі нові проблеми,

здатен управляти тілом людським

бо мала вишуковувати енергії сама

і всією поведінкою своєю,

для життя, для насичення тіла,

а також бути керівником мудрим

пустившись країв духовних

у взаєминах зі всім світом,

і себе царем природи возомнила –

то так і з тими, хто у розвитку своєму

їсть усе підряд, та все ж голод відчуває, заходиться трохи нижче на щаблях

бо енергії здобуті злом і вбивством

всесвітньої еволюційної драбини.

самі по собі втрачали здатність

Бо все наявне і проявлене життям

людське єство насичувати.

співіснує між собою досить вміло

Ходила ж босяком

і так продумано усе, усе до найменших

і через ноги від землі,

дрібниць,

і через долоні у висоті

та так розумно і оригінально,

брала енергії потрібні.

що людині важко пізнавати

Не потрібна була сучасна їжа,

ці технології і методології

а з одягу вистачало листка,

в організації діяльності істот живих,

та й переміщатися потреб не було,

хоча уже клонує, мутантів продукує,

а якщо хтось допомогу потребував,

та і технічно деякі процеси роботами

то енергіями думки її посилав.

замінює.

Видно і розумною була істота ця,

Та все ж поки не по силі її наявному уму

про що свідчать знайдені артефакти.

створювати щось подібне в окремості,

Втратив чоловік свою подобу,

чи то у цілісності, де кожен м'яз,

лишившись на проміжності важкій,

його товщина з його невідомими

що звіром була у тілі,

функціями,

та й умом опустилася зовсім

як саме напруження їх, і цієї думки

з творчості до споживацтва

постає перед стіною невідомості,

примітивного. та все ж засвідчуємо і ми

Та так всеціло умом віддалася злому,

про можливості великі душі, ума і тіла

що вже й хотіла би Душею до Творця

і ті енергетичні резерви їх

підійти, в отаких міркуваннях, аналізах

та не пускають гріхи її,

і пошуку способів пізнання глибин того, бо уже звикла до споживацтва й ліні,

що мільярди літ тому створено було.

а про відповідальність забула,

А оце останні півстоліття,

що творити сюди вона прибула

а то і раніше уже в цивілізації цій,

ті якості Духа святого,

як і в попередніх людина вишуковує

які так нам усім милі.

можливості,

Поміркуймо тепер самі на самоті:

щоб могти умами маніпулювати,

для кого і для чого ми скотиною постали?

всього суспільства зразу, як і кожного

Та й тут Всесвіт з милості простив,

окремості.

прийнявши людське дно у можливостях

Тому так активно пошуки ведуться,

нових, щоб поміняти у людини наявний чіп

зберігши ці знання в пам'яті людській

на новий

своїм створінням тут, на Землі,

і з новими можливостями

щоб вони при потребі змогли

і програмами дій.

відновити давно забуті істини

Новизна невідома, невідома і стратегія

116

у пошуках цих, бо іще й досвіду нема

хоча воно і не нове, а давно забуте старе.

і результатів малувато ще поки,

Не хочуть мотивувати до змін себе,

та протікаюча інформація лякає,

не бажають продовжувати роки життя,

лякає і не вона, а ті чутки від тих,

бо саме хороші умови буття –

хто сьогодні ними страшить,

Благодать свята

бо вони уже саме емоцією страху

і продовжують тривалість днів,

добиваються покори,

продовжують і кількість років.

покори маленькій кагорті людців,

Тому пам'ять і береже ті відчуття,

бо тільки так їх можна називати,

що кожен працював набагато більш,

коли вони не організовують самі

мав і більше сил і можливості мав,

взаємини гармонійні і гуманні,

щоб біля нього син життя пізнавав.

а лиш для використання здібностей

Благодать у відчуттях замінили

і можливостей умів і тіл людських.

цукром, цукерками, звабами приємними,

Ось це непокоїть людські уми,

тому не хочемо бачити

як і те, що ці технології нові

меж непозволимих,

будуть не во благо людству і планеті,

де є алкоголь і розпуста, де можна красти

бо до управління серверами цими

і навіть навчають убивати,

знову рвуться люди злі і корисливі.

беручи в армії й дівчаток,

Можливо дехто знає, що і діючі біочіпи

а в них же функції природні інші.

в людських єствах використовуться лиш

Все іде шкереберть, всі хочуть сміятись –

для репродукції нового носія,

і їм шоу на кожен день в телевізор,

а в цілому людина є лиш

в телефон і в стиль життя підносять.

продукувачем енергій тих,

Регочемо, насміхаємося над

які і потрібні творцям біочіпів цих.

праведниками ми,

То чому людина у дурості своїй

робимо перешкоди, щоб істинних

тисячоліттями не здатна пізнавати

знань не поширювали.

Творця свого і навчатися за ним,

Цькуємо саме тих, хто слова мудрі,

бо поряд з Духом святим

як і дії свої

у постійній боротьбі є Дух злий,

у цю спільноту життями приніс.

а людина умом своїм слабким

Вседозволеність не анархією звуть,

прихиляється до нього і слідує за ним,

а свободою нарекли,

а він на манівцях своїх і навчає таких

які по суті й змісту одні і ті,

підступних дій лихих і злих.

бо цими словами підмінили

Та і Дух святий не спав і не спить

волю і відповідальність у діях своїх.

навчаючи нас і в день, і в ніч,

Ми боїмося з побуту до дій держав,

як і Творець посилав і посилає

церков і невідомого всього.

духовних святих учителів, старців,

Нас лякає правда-істина,

посилає пророків і апостолів своїх,

бо практика життя навчила всіх уже,

щоб настановляли уми людські

що легше збрехати

до милосердя, любові і доброти.

і мінімальне покарання мати,

Одначе, не все так просто у житті,

чим сказати правду і потім

бо щоб люди могли бачити і почути їх,

ізгоєм у сім'ї, чи в спільноті бути.

то слід перш очистити уми у них

Та не сумніваймося люди ні на мить,

і змінити світогляди у таких,

що буде саме так у порі,

і лиш потім вони придатні

що буде саме так і повсюди,

для повчань і настанов.

як про це подбає Творець-Дух святий.

Не хочуть пізнавати люди нове,

Іншого і кращого у Всесвіті немає,

117

то хай кожен про це знає

пускаючи усе на самоплив

і якщо до змін сам іще не готовим є,

і скаже, як цілитель святий:

то хай про дітей своїх подбає

«Шкоди нікому не зроби!

і вже тепер свої думки й діла

Та в одночасі себе, свої дії блюди».

із Сущим звіряє, Тому ніхто не знає і не вивчає причин

бо це єдиний спосіб нам жити

війн,

в гармонії зі всім і вся,

а вони ж на поверхні, як той брудний пил, ким наповнена прекрасна Земля ця.

осівший на меблі, то цей пил і є

Йдімо, йдімо люди всі

тими енергіями негативними,

до стяжання якостей святих,

які поширюються повсюди

бо вони здатні дати те,

ненавистю, злом, обманами і гнівом;

про що в думках мрієте.

які і ведуть до накопичення енергій

подібних

* * *

то там, то тут, стаючи вогнищами вбивств.

Хай наш Всевишній,

Не має людство і програми

Отець-Творець-Дух святий

для врегулювання кількості особин.

буде з нами і у нас

А ті аборти, епідемії, війни

повсюди і повсякчас,

такі спонтанні й глупі серед нас,

бо він розрада і порада,

що, навіть, не хочеться визнавати те,

бо Він нас навчить,

що нами керує розум всесвітній,

як у наявному світі жить

що є щось творяще де інде.

зі здатністю Благодать творить,

Мабуть і Творцю потрібна глина-

бо без взаємодії нами

сировина,

з енергіями всесвітніми,

як і свідомі помічники з людського

ми би давно уже

середовища…

одне одного убили.

І питання залишається відкритим…

Тому немає самопливу подій

Людство хоче сито їсти, спать,

у світобудові всій,

а якщо хтось їх будить,

та і еволюція, як процес повільний

то вони спішать помирать,

у змінах все ж жорстоким є

бо зло поміж ними хвостом крутить.

і тому велике накопичення енергій злих

Опосередкований господь

вибухає революціями на теренах певних,

і його інституції – держави

чи то у війни постійні на Землі ідуть –

не здатні все таки впливати

і саме за цю видиму доцільність

на ненавчені людські уми

їх і виправдовують.

ідолами, ідеологіями своїми,

Хоча насправді так не є,

як і ці різношерсті традиції на Землі:

коли знавець ці процеси досліджує.

звичаєві, партійні, чи то релігійні вони.

Тож і людство не може стверджувати,

Та який би не був осуд в цих словах,

що еволюція, як процес є, нібито,

та усе це в сукупності є

розумний,

присутнім у наших життях.

є регулятором обдуманим, доцільним.

Така ж подібність життя

Тим паче, воно не здатне саме у собі

спостерігається в прошарках нижчих.

вибудовувати в середовищі спільноти

Боротьба за просте виживання теж

гуманні, гармонійні, мудрі взаємини,

не має під собою обгрунтованих тез.

не хоче, навіть, енергії життя пізнавати –

Комар живе добу, деякі бактерії лиш

їх джерела, процеси і ймовірні

мить,

результати,

рослина змінює форми життя щорічно,

118

та дерева, кущі, тварини, Ось скільки помічників у господа є,

як і популяція людини

то він з ними наші долі кує,

теж має певні строки у собі

коли за столами їсть хліб і горілку п'є, середньостатистичні.

вироблену нашими ж руками.

Тут щось відмирає, зникає,

Та й спілкуються вони телефонами

а в іншому себе вже знову проявляє

стільниковими

і створюється враження таке,

щомиті із потреби і дозволи на шабаш,

що нами хтось зі Всесвіту керувати бажає.

чи до краж

Та так само хаотично, суєтливо,

тут зразу ж і готові,

як і тут, у цій скорлупі,

а якщо там хтось, щось, комусь не так,

що зветься оболонкою Землі.

то в болото його під мошок,

Щось і тут не так…, чи то кругом бардак, кинувши зверху пару гілляк.

а, можливо, то є бачення із себе, неборак, Немає кари, нема докорів сумлінь,

а навколо порядок і всі у благодаті

а лиш потиск руки міцний

живуть

і усмішка, як у динозавра.

і подарунки одне одному несуть…

Все просто й зручно,

Та мабуть нам усім навчитися слід

а те бидло настрашим

бути творцями у життях своїх

і попу вказівку дадім,

прекрасних енергій позитивних

щоб не забували про кару господню.

і на них виростуть правителі нас гідні, Хай і несправедливо,

а в них і можливості більші

та роти все ж можна закрить.

і вони би з Творцем у молитві

Не можна засвідчувати зовсім,

обговорювали би проблеми поточні

що є певний розвиток позитивний,

і шукали би способи кризам запобігти.

бо не бачиться його здатність

Цього поки що нема

проявлятися,

і минувшина лишила нам мало фактів,

не бачиться і устремління в руслі цім,

хоча вони були на теренах певних,

а є присутня хаотична зміна

та і тепер є благодатні краї,

у зміні видів, чи енергетичних наборів, де люди живуть в доброті і щасливо.

зміна вождів-князів без змін умов

Інколи і ми у молитвах (словесних, чи в

і без якості у житті, які

ділах),

є видимими і невидимими

спілкуючись з БОГом, святим Духом,

без обгрунтувань і пояснень,

Богородицею світу цього

а лиш, як певна фіксація

у проханнях, чи то скаргах ждемо

примарних фактів і подій

на суд у роки, в обумовленні людськім

хоча допомога буває й вмить

тих обмежених досліджень,

і все таки справедлива вона завжди.

а з амвонів і поміж людей

А от злий злого бачить здалека

ходять плітки хижі,

і вони крутяться навколо районної

що вже скоро гряде кінець…

голови, Для кого і за що?

а ті, що теж на негативі в посадах виросли

А жижки трусяться у всіх,

вже їдуть на машинах важких до обласної розхитувати ж зібралися давно

голови, і на чималий строк – до двохсот літ, який вже має призначений час

а от до змін позитивних,

завітати до прем'єра, чи президента

до змін так мало хто спішить.

держави, Може хтось інше побачить,

який і є господом для нації такої.

коли зуміє очі промить,

119

бо всієї цілісності

велосипед і не біжать,

не здатен умом охопити,

щоб у небі політать

навіть, в одній триваючій цивілізації.

на той металевий птах.

Лиш припущення, здогадки, варіанти,

Та і людина, нібито, подібністю на віки, та про ствердження розвитку життя

чи в тисячоліття не створила певний вид

із нижчих форм до більш складніших

у всецілому житті на Землі,

не знаходять підтвердження,

чи то щось розумніше за людину…

бо рослина рослиною й лишиться,

Так, клони, роботи, чи біороботи…

а людина не вийде за межі програми,

та вони є уже тут нами,

яку в чіпах уже давно заклали.

бо ніхто не виходить за межі програми

Замкнуте коло і кожен вид життя

і все живе у світі цім життями

у цьому ланцюгу має певну форму,

з неможливості умом у пізнанні

і певний знос, і ланки в ньому такі різні.

вийти за межі узагальнені ці –

Тому не може такий ланцюг

зрізав, зірвав, убив, з'їв і так далі.

приводити у гармонійний рух

Одне, однісеньке життя

життя всеціле на Землі.

є для життя іншим як пожива…

Навіть задатки творящі шукаємо ми

То з чого утворюється в людини, в її діях

у подібності до невідомого Творця.

ця доброта, справедливість, милість,

А що ж поєднує їх у ланцюг?

бажання вбити?...

Чи є цілісністю вони?

Нібито одне наповнює друге,

Чи кожен вид живе для інших?

а тут енергії зла, обману навпроти…

А для кого живе чоловік?

Це самознищення – виживає сильніший,

Для кого живе його підвид – людина?

розумніший, чи дурніший;

З якими знаннями і якостями? Тупик!

виживає той, хто вірить духам,

А людина у житті не бачила і не чула

чи живе в ополонках байдуже…,

про якості життя оці,

а може ці дві енергії протилежні

бо князі не показували їх

у Всесвіті комусь потрібні?

і не орієнтували підлеглих своїх

То в чому вічність? В чому смисл?

до пізнавання, сприйняття і прийняття

І що спонука жити, виживати з усіх сил?

сповна у свої життя,

Задля чого? Задля кого?

а давали можливості лиш

Бо не вбачається коло, не проявлені

на кусень хліба і води літр,

і зміни.

та ще й трохи алкоголю,

Що ж єднає нас усіх?

а потім шоу

Для блаженства якого?

і людина відключилася –

Чи для образ, знищення дурного?

брик і без задніх ніг.

Нема ж потреби іншого вбивати,

От і вся культура буття,

бо що з нього взяти –

от і всі пізнання для життя,

ні з'їсти, ні користі,

які дозволялися від імені князя.

ні себе до небес піднести,

Життя ж бо в колі

ні доброту складати…

і не повертається в начало,

А для чого потрібна справедливість,

у ті прості організми,

милосердя, доброта, любов,

бо енергії такі їх

які трапляються без перерв?

запросто розірвуть.

Куди вони діваються?

Тож навіть тварини ті,

Та і як вони у нас появляються?

які лиш чуть нижчі

Ця ж людина не вершина,

не придумали собі

не вершок творіння,

120

бо ці якості присутні у всьому є, Забудуться наявні знання, як забулася

що життям у видах проявлене.

і істина.

Де беруться емоції і дії злі,

Нема істини, то нема і життя,

коли ми самі злі,

життя благодатного.

чи лиш лицемірну маску нанесли?

Чоловік є черв'як

Кому вони потрібні?

і це, мабуть, факт.

Всі бажали би відгородитися від них.

Жив, помер,

То ж чи є Творець?, бо створивший,

а де ж тепер?

нібито, мав би доглядати

Де беруться життя нові і як?

за творіннями своїми

Нібито, нізвідки.

і саме цим про це дбав би

В чому суть його?

тим Розумом всесвітнім

Лиш короткочасна гра

і бедламу не допускав би.

нашого незрілого ума,

Та чогось повторюється одне і те ж

та все ж це теж частина

в поколіннях, цивілізаціях земних,

нашого всецілого ЖИТТЯ,

та кожен вид не виходить з меж.

це теж частина нашого БОГа

Динозавр помер, чи зник, як вид?

нашою присутністю і, даючи

А дурні і мудрі по сусідству живуть

відповіді на запитання ці,

і одне одного б'ють, одне одного гризуть, ми кріпнемо духом все таки

та все ж не можуть змінити світ,

у цьому пізнаванні себе і світу,

не можуть рівновагу енергетичну

і у цьому устремлінні бути

зберегти. в енергетичних потоках все ж

То для чого жити?

з якостями нашого спільного життя.

Вони ж бо дають осмисленість до дій,

Чи як оце життя таке зупинити?,

дають і міцне здоров'я і ту

бо сила розум перемагає,

хвилю радості приємну.

а інколи розум бомбами цю силу убиває…

Та ще коли відчуємо потребу

То в чому сила, брате?

дякувати ЖИТТЮ і Всевишньому,

Питання риторичне і вічне

то можемо сміливо сказати,

та відповідь все ж є,

що хороше життя прожили ми

та результатів всезагальних нема.

і лишили благодатні сліди ці,

Біда, біда і радості нема,

щоб по них інші змогли йти.

і можливостей до змін нема…

Хоча серед суспільства і є

Є, є, та чи людина їх хоче?

те чисте і святе,

Що ж її стримує?

та можливості у них малі,

Мабуть страх…, бо культ сили,

щоб до інших нести якості ці.

боротьби виправдовує усе.

Ось такі пізнання себе

Тоді Земля не рай і благо,

і свого місця серед всіх

бо життя на ній

у філігранях різних ми

є пекло справжнісіньке.

дивилися на себе і із себе,

А людина чортом є у нім,

щоб кожен зрозуміти зміг,

тому вона і не здатна всеціло

що життя квітує там

у повноті жити і життя любити.

де є справедливість,

Її щось не випускає із орбіти,

милість, доброта і любов.

а дірки із цього пекла не знайти,

Вони є складники БОГа-Життя теж

бо життями можна згоріти.

і всі хочуть в такому стані бути,

Згоріло життя, то і думка втрачена.

і дію енергій якостей цих спізнати.

121

То знаймо, знаймо люди всі, засвідчує богозамилування,

що єдиний відхід від помиок-гріхів,

що, ніби, БОГ милується такими

як очищувальна дія духовна

і тримає їх під крилами своїми,

є добродіяння, милість і любов свята

як зразок для всіх у житті,

і джерела їх в Отця-Творця-святого Духа. хто йде з ними у путі.

Саме до нього маємо звертатися ми

Тому така краса душі і тіла

про помилування у сповідях, каяттях;

є та притягуюча сила,

про допомогу змінити дух свій;

яка так знайома нам усім

про настановлення на добрі діла,

відчуттями теплоти і доброзичливості

попередньо очистивши себе

і щирістю у розмові,

від помилок минулих,

бо створює враження прості,

від гріха і того страху,

що з такими ми давно знайомі

бо саме дія ця відкриває у нас Душу

і взаємини з ними легкі.

для прямого спілкування із Всевишнім.

Та часто їх люблять щиро,

Нам помічна любов і розрада

бо косметика і штучний блиск

у розмовах тихих самого із собою,

є квіткою без стебла й коріння,

як самогіпноз, самонавіювання

та і квітка така по суті є пуста.

і навіть робота одноманітна

Та істинна краса не може проявити себе, в стані єства такім,

коли нема сонця, води, повітря і поживи.

споминаючи усіх

То так і людина духовну красу здатна

Духа святого сподвижників;

творити при наявності духовних

споминаючи дії хороші інших і свої,

паростків

і ті мудрі розмови з близькими…

і всіх тих умов, знань, умінь і устремлінь, Тож вибираймо саме такий путь,

бо доброта і любов красить чоловіка.

яким до умиротворення і щастя йдуть,

То знаймо також всі,

бо приводячи в порядок думки,

що красу тіла формують батьки,

почуття і щоденні дії свої,

коли є в стані любові, закоханості;

ми виходимо на благодатні путі,

коли шепочуть слова тихі, ніжні,

та і діями такими готуємо умови такі

якими істину так обережно бережуть,

для родини, роду і сім'ї.

а саме поцілунком пишність наповняють

Приймаймо участь в очищенні всі,

щічки рум'яними їм лишають;

поки є ще здоров'я і можливості,

коли діточок в цю мить зачинають,

є ці знання, вміння й навички,

як і торкання ніс у ніс

а ми активно долучаймося у спільноті,

формує очей і брів розкіс;

щоб енергії благодатні єдналися такі

коли ж очі в очі – небокрай у них,

для збереження Цілісності світової.

вимальовує колір і глибину,

В добру путь Вам, сестри і брати!

та й по формі є великі,

як і саме торкання губ

ДУХОВНА КРАСА

формує повноту їх вуст;

Так, духовна краса досить мудро

коли ж пальцем тато пестить щічку,

поширюється просторами,

то лишає дитині ямочки відомі,

зачаровуючи собою всіх,

а коли ж торкається губа до вуха,

бо і тіло у таких

то і дитина буде капловуха…

має природний блиск і шик.

А ви вже читачі

А цей прояв духовної краси

перевіряйте самі

у поєднанні з красотою тіла,

у своєму житті,

то так і в мудрих і розважливих діях

бо саме при зачатті любов свята

122

формує форми й риси тіла, підкажуть батькам

як і їх духовну чистоту,

про дитячий талант

яка й виписує кожному долю таку,

і вони здатні вивести їх

вистеляючи щасливі дні у житті.

на істинні путі

Бо кусаючі поцілунки, як є в кіно,

у їх дорослому житті.

формують такий кривий рот і поведінку.

Навчаймося усі у житті

Коли гнів і злість є при дії цій,

починати дії будь які

то і сварки у сім'ю прийдуть;

саме з доброти,

коли при зачаті ми очікуємо користь,

бо вона формує таки

то і поведінка гнилою буде,

наше щастя на всі роки.

як і обличчя в емоціях набере

В щасливу путь усім,

таких же форм, а за ними дій.

хто Благодать у життя свої пустив!!!

Та коли одна хіть у голові,

то так важко даватиметься й хліб,

ЦІЛИТЕЛЬ

бо відсутні фантазії, мрії,

Таке слово є в людськім обиході,

як основа і творчий підхід.

та рідко хто вникає в його суть і зміст, Тож не допусти наш БОГ,

хоча досить часто люди хворіють у житті.

коли насилля там присутнє, чи користь,

Хвороби тіла й ума знесилюють їх,

бо цим добавляємо у світ

та тут людина собі раду дає,

безталанних сиріт.

чи то медика шукає,

Хоча і їм Творець

а от коли Душа болить,

хорошу Душу посилає,

коли докори сумління жмуть,

та саме спосіб зачаття

то ось ця біль важка

цю долю ламає.

для будь якого хлопака.

Ось так значимо знати,

Хоча болі тіла завжди

як і в якому стані

з дій лихих і негідних нашого ж ума,

нам дитину зачинати,

та і в Душі страждання наявні –

а доброта і любов тоді

і теж від корисливого і бажаючого ума

запрошує БОГа в допомогу

та саме тіло може вказувати нам

і так спільно вони

про суть нашої помилки-гріха,

тчуть шедевр новий,

його характер і певний час,

де гармонійно поєднані

з ким і де порушили духовний баланс.

тіло, ум і душа

Душа, ніби, індикатор, контролер наш

з тими якостями життя,

і досить вміло вказує на наші помилки,

з якими проводилося зачаття,

а коли ми їх виправляємо,

як і сам період до зачаття,

то і болі, негаразди зникають,

то так і строк,

та коли ми говорити з Душею не вміємо,

коли ще у животі нащадок,

її не чуємо, то болі стають хронічними.

а вже далі дідусі, бабусі,

Водночас людина має у житті

як і інформація звідусіль

доволі широкий спектр діяльності

може навчати молодих батьків

і тому має можливості робити помилки

готувати з дітей янголів,

будь коли, будь з ким і будь де,

чи то бузевірів лихих.

назбируючи хвороб цілий букет.

Тому емоції позитивні

Лікарі є лиш руками Духа святого,

до зачаття і в періоди ці,

хоча лиш частина з них

як і спілкування-гра

приходить у цей світ

до років семи

з талантом лікування тіл

123

і часто їм Всевишній і дає

бо досить багато назбирується в людині

той дар цілительства,

таких помилок-гріхів,

як і декому з Душею враз,

або, деколи, вони в життя свої

бо саме такі і є оберігачі

приходять з помилками родовими,

Цілісності кола життя,

то тут уже потрібні цілителі ті,

часто допомагаючи людям

які мають цей дар сильніший.

виправляти помилки загодя.

Це вже духівники, це вже деякі

Цілитель зцілює енергії єства,

психолікарі,

шукаючи пошкодження в Душі,

та тут і відповідальність велика у таких, знаючи істину просту,

щоб не нашкодити, бо такі торкаються

що коли ми Духом міцні

Душі,

і душа наша чиста,

торкаються, чи долучаються

то і зовні людина буде така

до дій святих.

перед БОГом і людьми

Так, цілителі, це саме ті, які

у духовній чистоті.

допомагають зцілюватися нам,

Ось тут це слово й дія ключові

щоб повернутися єством усім

для кожного із нас у житті,

у духовній чистоті на ті путі у житті,

бо ми і самі здатні себе оберігати,

якими ми до святого Духа йдем.

оберігати стан здоров'я у собі,

Вони нас і вчать, настановляють

оберігати від помилок і негараздів

до позитивних дій у житті своїм.

всі дії свої, починаючи з малих.

Тож, коли відчуваємо ми

Коли ми зуміли зі знання,

радість-благодать у собі

чи вміємо очищувати себе

від таких теплих, щирих слів,

від енергій негативних,

чи то побаченого позитиву у діях таких, які ми плодимо в більшості самі,

то це і є запрошення нам

то ця чистота нашого буття

від Отця-Творця-Духа святого

і забезпечує нам у собі, як і навкруги, до цілительства Душ своїх,

те коло захисне з енергій позитивних.

а то і до добродіянь святих

Дар Творця до цілительства

з подяками Всевишньому

є в багато кому серед нас,

за появу таких думок в умі

хто життям присутній тут

і вони зовсім не випадкові,

чистотою від негативу

бо крилом святого Духа уже накриті ми

і є мудрим, добрим в діях,

саме для подвигів духовних.

то вони зі стану любові

Тож приймімо і несімо ці знання у собі, лиш присутністю своєю

а діями такими поширюймо у простори

зцілюють багатьох від негативу –

цю милість, доброту і любов святу,

це слова: «Доброго дня»

бо ми запрошені на весілля Всесвіту,

з усмішкою на вустах,

де веселяться душі таких,

це порада і розрада,

хто життєве коло береже

це і мудра підказка,

і Всевишньому подяки шле.

це і добродушність, яка

Знаймо люди, знаймо всі,

виходить від цілителя такого…

що якщо ми помилку-гріх вчинили,

Вони є душею колективу

то чимскоріш долучаймо себе

і вони не задумуються над тим,

до будь яких дій позитивних,

що творять повсюди позитив.

бо саме так діють мудрі,

Буває, що людина у болячках вся,

чим вони оберігають себе

та й біди й нещастя не покидають їх,

і рід від енергій лихих.

124

Знаймо й те, що коли совість зве

Та все ж посилає до людей ніч,

до очищення душ тих,

щоб лиходійства приховати їх.

хто скоїв помилки із користі,

Люди міцно сплять,

ненависті, обману в злобі умисне,

та за стінами хат

то, чимскоріше, шукаймо цілителів собі.

не чути їх снів і тривог,

Шануймо цю ласку БОГа у собі

лиш нічний чорний птах

щиро з благоговінням на роки,

попирхнеться в ясені густім,

бо це Творця подяка нам

крилами будячи сад

за вирощену любов у своєму єстві

і все, що є у нім

для потребуючих у цім житті

від жайворона до миші.

Хай в допомогу Вам буде Дух святий!

Не спиться мудрому йому,

як і тому, хто формує ці рядки,

ЛІТНЯ НІЧ

бо і він стрепенувсь уві сні

Тихо. Тихо сиджу на порозі,

і голову підніс догори,

лиш ніч шепоче про щось,

а там купол уже сірий,

то її розмови зі Всевишнім

хоча при землі не видно ніг.

про справи потойбічні.

Прокинувся і я серед усього

А потім і те затихло,

і очі вмить вловили,

бо місяць молоденький блись

що і небо зарозовіло.

і зорі над ним маленькі,

То вже сонечко до нас іде

а світ неначе зупинивсь.

і новий день по своєму

То так уже із висоти

всьому і кожному несе.

БОГ складає плани нові

Місяць з ніччю відійшов,

про свої справи на землі

а зорі побігли у засвіти.

уже не тут, а в Америці.

Заворушилися і люди,

Задрімали земля і небо

там слоїк бемкнув об відро

і в тихій млі туманом

у тремтячій руці старій,

запахло водою у пітьмі

а ось і сморід тютюну

і новими ароматами

вітер від дідової люльки доніс.

ранком скошеної трави

Все кхі та кхе рідке,

із садочка біля хати,

та куди їх дідько несе?

та так приємно їх відчувати

Молодь то ще спить…

і по новому пізнавати

Ні, то їх ліжко монотонно рипить.

сьогоднішні свої труди.

Лиш правнуки уві сні чути

А тут вловило вухо,

з мого вікна відкритого

той вздих тяжкий,

повертаються на третій бік.

ніби, щось приснилося землі.

Роблю і я видих старечий,

Мабуть важко так уже їй

скинувши рядно до ніг,

за наші діла людські лихі.

розправивши руки на порозі,

Не може життя управляти

на якому звечора приліг

людиною тут, на Землі,

трошки відпочити

яка у більшості хоче панувати,

після праведних трудів.

хоча є й ті на ній,

Тож чи спав я, чи ні,

хто береться благодать лаштувати,

то цього я й не зрозумів,

тому природа із надій

бо то була лиш дрімота,

продовжує тривалість днів,

а може й ніч мала.

аби рівновагу зберігати.

Мабуть, що й задрімав

125

на дошках дубових цих, Далі праву руку під себе підгорнув –

теплих і парних,

реберця захрумтіли,

нагрілися очевидно і вони

ніби пакет із лапшини.

під старечим тілом моїм.

Підняв себе до половини

Хороша літня ніч,

і слова: «Слава БОГу, – прошептав, –

а день іще кращий

що я іще цілком живий,

собою уже забринів.

що дарує мені день новий!

Легко так лежати

Хай Благодать у всьому буде!» –

і ці рядки плекати.

і вже, ніби, голосно сказав.

Вже й чимало їх –

А чого? Чи то так… уже,

треба мабуть записати,

нібито, ж і не спав…

бо забудуся про них

«Доброго дня всьому і вся

через склероз недоладний.

ким наповнене життя!».

Руки простягнув

Ух, а за яблунею, самшитом

долонями вверх,

вже крекче сусід, дід старий,

як цього бабця вчили,

відсовуючи засувку в хлів,

коли ми були малими

а я ж іще лежу, ніби, молодий –

для ранкової молитви.

лиш сьомий десяток минув…

Куди спішу старий пердун,

Та на цьому стрепенувсь.

коли іще руки й лиця не омив?

Бо півень, ніби, з переляку

Потягнувся руками до трави…

крилами в хліві залопотів

нема іще на ній роси…

і свою пісню величальну

Куди ж це я так спішу?

дню новому прогоготів,

Не спішу, бо іще лежу,

але сьогодні вже нову.

хоча думки у голові

Заворушилося усе в хліву:

переганяють одна одну.

кури вже проснулись

Та тут із криші ганку

і чергу до гнізда встановили,

крапля на руку впала,

а ті, які хитріші, чи лінивіші,

то я нею очі і вуста протер

мабуть, в людей навчились

і до молитви готовий є тепер.

вже дзьобами своїми

Бачу, бачу вже світає

стукають в опорожнене коритце;

і поспішаю подякувати Творцю

коза лобом стукнула по дверцятах,

за ніч спокійну і тремку.

а кура дурна скочила в каструлю –

Славословити святого Духа почав

сонна, сонна ще,

і тут же нові плани склав.

та муж збудив і спати не дав…

Сонце, небо, землю привітав,

Стала на край і знову її крик…

бо промінчик кленовим листком

перевернула воду, мабуть…

на мене вітання спрямував.

Пора, пора й мені

Потягнувся злегка,

приступати до справ своїх…

щоб судома не взяла

Це ж, мабуть, день новий?

і фіззарядку розпочав,

Та чи й була ота ніч?

лежачи на спині –

Її ж ніхто й не лічить в часі,

губами і пальцями поворушив,

хіба що солдат строковий,

плечем трухнув і коліна зігнув,

пожежник молодий,

а потім головою повернув

та ото дід старий…,

вправо, вліво, вверх і вниз

бо першому служба йде,

і знову солідно зітхнув…

другому зарплату несе,

126

а третьому всеодно: день, чи ніч, А от мудрість життя

і є та байка з отаких от слів.

ми здатні спостерігати

і в інших учасників буття.

МІРКУВАННЯ

Тому людство і не здатне

Соромно і одиноко так мені

засвідчувати фактами

у цім світі превеликім

про духовне зростання людини кожної

говорити і писати про якості життя,

у цьому коловраті енергій,

що мають коріння духовні і ця жага моя, чи в самодостатності своїй,

яка оволоділа мною при житті

як і про свою духовну зрілість,

у пошуках істинних його джерел.

бо і на цю зрілість енергетичну,

Так стукає мене по лобі щодня

як на зрілість кожного плоду

своїм масовим несприйняттям

у житті є свої споживачі.

і речі ці нікому не потрібні,

Паразити вони, чи лиш споживачі,

бо дожилися уже ми усі

чи то умова для розвитку

до духовної бідності так,

Розуму великого у Всесвіті цім

що хліб і вода у нашому розумінні

закінчується у пошуках

була і є основою життя, а не складником.

при визнанні тупості пізнань,

Тому й споживацтво

тупика, зупинки…

так сильно вкоренилось в умах,

А де ж дівається енергія їх?

що просять хліба і грошей,

Чи знову дробиться до простіших

а потім лиш зможуть послухати СЛОВО.

в формах і скупченнях інших?

Мабуть, не першим воно й було,

Що дає життя на Землі

а вода і мінерали,

протягом цивілізацій всіх?

та повернути людей до першоджерел,

Відтворювальне коло…,

ймовірно, не вдасться ніколи,

а окремі виходи із нього

хоча саме словом досягнули мети,

лишаються в артефактах інколи,

коли людство на Землі

чи лиш космічний пил,

організовувати в общини почали,

який умовою для життя стає тим,

то так і до сьогодні словами

хто простіше проявляє себе

маніпулюють людськими умами і їх

життям у колі цім.

життями.

Хоча знаю, що дім усе ж є,

Можливо, що і ми загубилися у житті,

та мочі нема у мене,

зійшовши з тієї дороги,

щоб відкрити двері до Душі,

що кожного веде додому,

до цієї програми наших дій,

та чи доходять вони туди,

щоб вміти її змінити,

то це і є питанням великим.

та чи буде відповідальність перед життям

Саме сьогодні слово по суті

у таких відкривачів.

стало так значиме у взаємовідносинах

Не бачу, не відчуваю і довіри не маю,

людських а без цього я спіпий, глухий.

і саме ним відрубали нам пам'ять

Тому й далі на роздоріжжі стою.

про минувшину, Нема радості, нема,

і саме воно стало перепоною

хоча, нібито, знаю ці маршрути,

в пізнаванні майбуття, як табу.

та сліпому по них не пройти.

Людина серед усього живого на Землі

Знаю, що, нібито, в путі,

не є чимось індивідуальним і розумним,

та не можу по них іти,

бо за стільки тисячоліть

бо цілком сліпий,

показала себе, як руйнівник.

бо обмежена можливість Душі

127

і сам рух, як Дух обмежений

і тому, можливо,

для пізнавання хаосу, чи порядку,

продовжую шукати

як великого замислу, чи дій

по закутках єства

з програм закостенілих

залишки бруду

з амплітудою коливань недоторканих

з надією, що буде диво.

в паралельності поширюваності їх,

Бо Творець увесь час

чи то в пересіканнях проблемних,

милостивий був до нас

больових і дозволить чаду своєму

серед хламу помилок, суєти

прийняти Благодать таку,

в обмеженому біочіпі,

якою Душа зцілиться

де відчуваю велику потребу у собі,

і зникне життєва сліпота.

щоб чимскоріше відкрити її.

Хто стукає, тому відчиниться.

Хоча ключ у сповіді і каятті,

Так, це повторення,

в очищенні єства

це повторний хід,

від наявних помилок-гріхів,

що так на перший подібний.

які стримують своїм тягарем нас

І так буває, ніби, у кіно,

до творіння доброти, чи якостей духовних де актор показує усім

у доступі до замка на дверях,

чужі дії, ідеології, думки,

за якими і є ці знання на на загал.

пропускаючи енергії ці

З практичної сторони, то і вони

через своє єство,

не потрібні й нам у житті,

задіюючи тіло, ум і душу –

бо це уже ступінь творців,

тіло в емоціях, рухах, словах,

як клан, як устав, як інші рівні

а ум і душу для втілення,

у інших функціях і можливостях,

застосовуючи ту можливість, чи іншу,

але й далі цей відомий гвинтик.

щоб торкати струн Душі,

Ні, не гвинтик, а гвинт,

щоб торкати уми людські,

що скріплює коло життя це.

які давно прив'язані

Будьмо зрячими у житті

до перегляду фільмів,

і берімо лиш з потреб,

для перегляду життів у інших.

бо Цілісне життя – це рух,

Саме так ми навчені

як і сам наш організм,

і тому знову й знов

бо коли він у колі є,

повторюємо помилки,

то насиченим буде.

як у дні, то так і в житті,

Та коли важко нам

залишаючи їх рідні.

від помилок і перенасиченості,

Ми великі мастаки

то ми вимушені зупинитися,

дивитися на життя інших,

а коли вже зупинивсь,

але не на свої, щоб саме трюком цим

то це явно свідчить всім,

бачити помилки свої

що в житті я заблудивсь,

і навчатись їх виправляти

заблудивсь в думках,

після закінчення роботи.

заблудивсь і в ділах –

І це буде основна перевірка

і так гірко про це знать.

своїх дій у цьому дні,

Та довіру маю,

як молитва наша вечірня

бо сповідь перша

уже з планами на день новий.

полегшення дала,

Еврика! Ми здатні мінятися самі

хоча й залишилася

і на цих змінах навчатися,

помилок купа

набуваючи досвіду-мудрості.

128

Тут і труда не так багато, і правди з моїх вуст не випускав.

та і тут ми покладаємося на богів,

Особливо тоді, коли співрозмовники

а ще гірше, коли шукаємо

були одні і ті ж, чи то зовсім різні,

ворожок, екстрасенсів, психологів,

усвідомлюючи те, що ми

чи служителів із церкви.

не випадково зустрілись.

Лиш невибагливі до зваб

То чи правильно діємо ми,

здатні міркувати мудро

коли із такого бачення суті,

і вони знаходять себе, чи тих,

оголошую душу свою,

хто собою носить вміння і знання ці.

чи то ці слова є з нашого ума,

як прояв спокуси Диявола,

СПОВІДЬ

чи як потреба Всесвіту у мить цю,

І знову сповідь-каяття мої…,

чи то все це є іспит від Творця?

можливо, до часу комусь будуть помічні, Хто ми є? Чи десниця Творця на мені?

бо мова тут іде про обітниці свої,

Чи дияволу ось так служити став?

коли я маю говорити правду завжди.

О, Всевишній, настанови

Пишу, бо певний досвід уже є,

у цій сповіді-каятті себе очистити

як і бачити той гнів, чи злобу,

і осад, осуд, біль, страждання у серці

яка у співрозмовника виникає,

такими діями моїми не простими

коли я правду кажу йому,

не накопичувати при житті!

бачачи помилковість його дій,

Хай Благодать свята буде у мені

дій амбітних, егоїстичних,

і ви, любі читачі, прийміте її!

бо та озлобленість раптова,

його особисте «Я» торкає

ПОСЛАННЯ

і є те відчуття,

Добрі батьки – це щастя у житті,

що я так дію для приниження,

а наші знання ці, уже як досвід,

коли правду промовляю.

дають нам шанс, щоб і ми

Ось так я долучаюся свідомо сам

добрішими були,

до збільшення енергій злих,

навчаючись цього завжди,

бо суть їх одна і та –

бо Душа несе в рід те,

чи зі злоби, чи з правди вона.

що радість принесло у житті,

Ці такі думки теж із досвіду-пізнань

чи то біль велика залишилася в Душі,

і так прикро на Душі подеколи,

залишивши зміни-шлаки в ній.

що часто думати почав:

Тож знаймо люди це

«Можливо, краще було би всім,

і у житті шукаймо способи,

якби я промовчав у ту мить?«

щоб радість і благодатні дні

Та правда мала би зупинити

давали можливості для молитви,

дії неусвідомлені, брудні,

через які енергії такі

бо за ними часто результати

до Всевишнього через Душу текли.

зовсім не хороші були –

А далі Він у програму-долю

осуд від незнання і нові звинувачення,

вносив зміни у флешку-Душу,

а це вирощування у просторах

посилаючи в родину нашу

енергій негативних нових.

нащадкам нашим при зачатті,

Я часто прошу Богородицю святу,

даючи можливості такі зберегти

прошу і БОГа святого, Духом міцного,

щоб ці якості духовні цвіли,

щоб настановив, розуміння дав,

продовжуючись у родинах таких.

щоб у наступних діях таких

Коли діти бачать батьківські помилки,

себе стримувати допомагав

чи зустрічають в інших їх,

129

а це свідчить лиш одне –

і дай всеціло віддати всього себе

відображення дзеркальне,

у днях, роках, залишених для мене.

як факт, що вони є у нас

Тож спробуймо підтвердити ми,

і приходить розуміння нам,

що здатні, як Творець, ліпити

щоб ми не повторювали помилок таких,

у цих роках старих

а застосовували мудро дії ті,

правильних з молодих.

які не потривожать уми людські

Так, саме слів, емоцій, дій від ума,

і в нас народиться радість відчуття,

який в людині разом з тілом відмира.

що правильне ми прийняли рішення.

Він припиняє діяльність свою,

Ось таких дітей жде Творець

бо зникають його енергії всі

від своїх маленьких творінь

і зникає його джерело,

на благо собі для наступних поколінь,

яке нашим життям було.

бо в цьому Він увесь.

Хоча ми умом обумовлюємо те,

Коли і ми зрозуміємо цей процес,

що життя у його відновлюваності

то уже свідомо долучаємо себе,

через народження нових тіл-джерел

то і діти дітей візьмуться за таке.

зберігає цю ілюзію вічності.

Тож долучаймося люди жити

Вітру, сонцю теж нема кінця.

в милосерді, радості і доброті,

Мабуть, вони мають джерела теж

маючи століття, півтори

і саме енергій таких,

народити у цей світ

які і забезпечують безперервність,

істинних будівників

забезпечуючи невидиму вічність

раю на матінці Землі.

енергіями знань через уми людські,

Молодих мало хто вчить

які лиш стверджують цей факт.

жити в гармонії з БОГом святим,

Тож пояснення цілком ймовірне

який Духом кріпкий і вічний,

і для цього набору енергій, який ми

а в роках зрілих ми усі

надаємо людській психиці-душі,

вчимося, працюємо до втоми

енергії якої можуть рухатися далі

і народжуємо у радості дітей.

ніж енергії ума і тіла.

Тому сьогодні у старих

Та і ці енергії, як знань носії

є час для споминів

теж не є вічними, бо і цей

і саме вони хочуть з тими жити

числово інформаційний пристрій

з ким буде тепло і приємно,

має здатність припиняти свою діяльність.

а це ж наш Отець-Творець-Дух святий,

Він теж потребує дієвості і руху,

то запрошуємо усіх, усіх старих

чи то відновлення таки

до молитов-розмов з Тим,

для прошивки програми її,

хто жити вчив і життя нам дав.

то і має певне джерело,

Та цієї істини не знали ми,

яке ми Духом обумовлюємо.

бо раніше багато бажали,

І саме всесвітній Дух, як субстанція-рух

мріяли й хотіли черезчур,

несе енергії для Душі,

віддаючись звабам простим,

де дух є літаком,

хотіли всього хорошого,

а душа лиш пасажир.

та все більш і більш

Вийшов з людини дух,

і подеколи обманювали, гнівалися,

то і душа полетіла з ним.

зраджували і билися…,

Коли Душа по Замислу Творця

а про місію життя й забулися.

знаходить нове тіло для життя,

Прости Отець-Творець-Дух святий

для творення енергій ним,

своє творіння зі своєї милості

то така Душа прийме участь теж

130

і далі ж енергіями тими ж

про якості нашого життя.

буде творити якості духовні.

І сприймаючи, і приймаючи їх,

Ось так Душа, як і енергії життя

ми цим змінюємо на краще і умови

створює ілюзію безперервності,

тільки в спробах і в пошуках,

тобто створює ілюзію вічності

знаходячи і деколи відмовляючись

і знову ж для нашого ума,

чи так хитаючись неусвідомлено

бо фактично проводяться зміни,

часто до того спокушаючись,

перебудова певна енергій цих.

що у своє життя негатив беремо,

Тому знання Всесвіту по факту є,

який часто проблемами і болячками

як накопичувач-бібліотека Знань,

виходить,

маючи здатність приймати запити

бо саме так Душа просить

і надсилати потребуючим енергії ці

звільнити від помилок це єство.

за адресами їм відомими.

Саме, чогось, енергії зла пам'ятаємо ми, Те ж є і в стані боротьби

може й тому, що до нього одного

з духом енергій злих,

в одноразовій появі у житті

та тут є хаос, як завжди,

ми звертаємося аж двічі –

де путаються адресати і книжки –

перший раз коли приймаємо,

буває просять книгу біди одну,

а другий раз, коли воно

а їх приходить дві,

негараздами і болячками

буває що й по тематиці різні,

напоминає нам про себе

тому так говорять люди,

і часом так тривало й тяжко,

що біда ходить не сама…

бо ми фактично і не навчені,

Тоді, як і в кожній борні

і не розуміємо, що не чуємо

відбувається часткове зникнення їх,

цей тривожний крик душі,

бо і сама Душа при розвитку

і не вміємо виправляти такі

у перешкодах здатна зупиняти рух,

помилки на скорому часі.

чи змінювати енергетичні складники

Та через певний час і на нашу біду

саме зі здатності зрілості ума

ми ці помилки повторюємо,

і наявних зовнішніх умов,

та ще й не раз, чи два…,

які ось так є у взаємозалежності.

а коли на наше диво

Тому так значима наша здатність

ми опиняємося у споминах,

переналаштовувати ум у цій грі,

то виявляється, що все життя

яку життям звемо ми,

пройшло у цих помилках

бо саме енергії життя

і тому засвідчуємо бездумно так,

виробляються в цих

що всі роки наші –

складних і простих носіях

це суцільна помилка одна.

у тому асортименті і кількості,

Тому і залишаємо підказку цю,

на які є затребуваності.

щоб одзразу ж схаменулися ми,

А якщо є збої тут

що не випадково споминами увійшли,

і ум діє не з програми,

а щоб почати активно себе змінювати,

хоча й вони до-скона-лі,

хоча уже до фінішу добігають роки,

то порушується гармонія взаємин

та зміни все ж потрібні для пам'яті душі

і в житті виникають сварки,

і вона енергіями понесе її

які руйнують життєву гру.

у життя нові і цим, і саме цим

Оберігаймо люди себе в думках,

ми добру справу зробимо

словах і діях від енергій зла

нащадкам нашим дорогим.

і частіше шукаймо знань

А якби ми були у стані бдіння,

131

то не робили би повторно

куди дують суспільні вітри.

одні і ті ж помилки…

Хоча саме з середовищ таких

Та щоб стимулювати вас,

виростають пошуковці істини.

то скажемо й просту річ,

Бо саме так у природі і у Всесвіті є,

що по долі ми би мали їх повторювати

що муха в певному місці харчі для себе

і на це надходять енергії лихі,

бере,

а от коли ми не повторили їх,

а бджілка квіточку пахучу шукає.

то залишилося місце вільним

Ось чому ми так і говоримо усім,

і туди на нашу свідому дію

що наш стан душі й ума

зайдуть енергії позитивні,

і визначає місце, де кожен шука

бо ми не любимо пустоти,

собі енергії для життя.

а БОГ, тим паче, і скеровує хутчіш

Не скажемо однозначно й ми,

з доброти щось якісне.

що по різному буває у житті,

Тоді б ми й спізнали при житті,

як нема ідеалів-зразків,

що спромоглися себе змінити

то так нема і остаточно ненависників

і цим би прикладом були

злих.

для своїх дітей і онуків.

Тому ці думки сумні

Ось такий сімейний підряд

не для зневіри і байдужості,

ми би замовили у БОГа святого

а щоб ми обминати їх вміли.

на радість собі і сім'ї

Ось чому мудрість каже,

і на велику втіху Творцю.

що скільки людей у світі є,

то стільки ж і доріг життєвих,

ДЖЕРЕЛО ДУМОК

якими кожен своєю йде.

Джерело думок у людини

Тому не заморочуймося усі

є одним єдиним,

над пошуком джерел своїх,

бо енергії для них

бо ми побачимо їх,

і формують світогляди:

коли у ситуаціях складних,

мудрий у житті їх бере,

наш стан і приведе до них,

там де з позитивом джерельце –

бо саме моменти такі

чисте і святе;

часто визначають для нас зміни

а злий у пошуках своїх

в поведінці життєвій.

вишуковує болітце,

А тут трошки пустимо різні думки,

де гниль і сморід є.

щоб кожен зайшов у життєвий магазин

А є й думки з нашого ума,

і вибрав не тільки те, що хотів,

які формує в нас спільнота та,

а й те, до чого душа приведе.

в середовищі якої живемо ми.

Та й думки ці для вас, читачі,

Зазвичай, це ум не зрілий і лінивий

бо тоді ви й спом'янете їх суть

і він енергії з інформацій різних бере, і вони свічкою будуть в темноті,

чи то з канонів, законів, ЗМІ,

від шаманів, програм політичних,

даючи змогу вибирати вірні путі.

то їх енергії є тут, поряд, на дивані,

Хай думки будуть світлими

тобто у найближчому ставку,

і слова щирими і милими,

де вода застояна і в жабурнику,

а діла добрими

а буває чиста і питна після дощу.

день при дні

Тому й поведінка їх флюгерна, і думки,

у кожного в житті!

і слова із них виходять такі,

132

СУТЬ ЛЮДСЬКА

які є ніби резервуар-ємність- бак-океан

Все людство на Землі

і при потребі поступають туди,

у єднаннях своїх при житті

де виникають в них, як потреби,

з сім'ї, родини, роду, народу, нації

а ми їх і нарекли одним словом для всіх –

шанували і берегли у віки

Отець-Творець-Дух святий.

істину-правду-справедливість

Наші енергії, ніби краплі дощові,

у взаєминах між собою завжди.

які збираються у струмки, а далі

Вона основа всіх якостей духовних

в потічки, які єднаються в маленькі річки, на яких вибудовується милість,

єднаючись уже у великі,

милосердя, гуманність, любов,

несучи води в моря-океан,

щирість, щедрість і доброта;

а при потребі хмаринки

на яких вибудовується мораль, етика

доставляють дощем на терени ті,

і в цілому поведінка людини у житті цім.

де виникають потреби такі.

Так, в нас є здатність родити,

Так діє колообіг енергій

здатність ходити, міркувати,

позитивних і негативних у світі.

узагальнювати, аналізувати, говорити,

Тож творячи позитив,

їсти, пити, відчувати,

ми і формуємо способом таким

чути, бачити, сприймати,

ті крапля дощові

та фактор БОГа, Духа святого,

цих енергій позитивних,

духа темного і злого ніхто не відміняв, чи негативних і вони

ніхто не скасував, та і цьому не бути,

уже, ніби, без участі нашого ума,

хоча як ми би не обумовлювали

нашої душі і оточуючої спільноти

наявні де факто енергії ці,

з'єднують нас з енергіями всесвітніми,

які так же в нас присутні

з Духом святим, чи духом темним,

і нами є цією плоттю вони,

саме обумовленими цими словами

думками, словами і здатністю мислити,

рух цих енергій всесвітніх.

як і робити вибір результатів,

Суть таких наших дій і Всесвіту

то так і здатність пам'ятати,

не в ідеологіях,

як і здатність себе тримати

не в релігійних, чи побутових традиціях, в тих межах дій,

не в богах, не в духах-рухах, а в тому, які обумовлюють справедливість взаємин, чим і якими енергіями насичені ми, чи то в межах совісті і в усвідомленості

які енергії придатні творити самі.

своєї присутності у житті цім,

Саме з такого розуміння ми

як і всецілої сутності-єства

частково змінюємо долю свою,

у цих енергетичних побудовах

і беремо участь в тому пряму,

і проявом впорядкованості, чи хаосності, якою фактично формуємо ми долю

випадковості, чи спонтанності дій.

нащадкам нашим у сім'ї, родині і в роду.

Знаймо, знаймо люди всі,

Та визначальну роль людини,

що фактор існування енергій Всесвіту,

як і людства у цілому є

як і їх присутність на Землі беззаперечна.

у наповненості наших життів,

Вони впливають на нас

дій, тих думок і слів є той біочіп,

і ми впливаємо на них,

який має ту програму-долю,

як кількісно, то так

як ми будемо діяти у житті

і в якостях, чи злі.

і там на матриці чіпа передбачені

Якщо ми себе і простір свій

певні параметри до позитивних змін,

наповнюємо енергіями позитивними,

як відновлювальне, чи постійно

то вони єднаються із всесвітніми,

наповнювальне

133

джерело, джерела способом таким, і саме це є реальною умовою,

з якого живе і діє інша цивілізація,

для збільшення позитивних енергій

більш розвинутіша у цьому Всесвіті

та все ж здатне напрямок змінити

великім. у суспільному житті планети.

Саме вони є творцями

Засвідчуємо сьогодні вже

наших таких проблемних

що у більшості енергії зла, ненависті є

і важких життів на планеті цій,

і багато особистостей підготовлені

хоча і наша цивілізація

ідолами через уми до того,

в окремих індивідах ці задатки має,

щоб бути прихильниками сатани,

та ця малість енергетично

бо, ніби, саме приналежність дає

позитивно, чи негативно

і буде давати можливість харчуватися,

на спільноту майже не впливає.

одягатися саме з їх енергетичних потоків.

А задатки є, таланти є,

Така погана перспектива чекає спільноту

та людина у природі

і те гіпотетичне самознищення їх.

досить найслабшою ланкою є.

Інші носії життя до цього не причетні,

Хоча за такими майбуття планети,

хоча і відчувають вплив

бо саме якість енергій позитивних

і на самі процеси життя

і дає їм цей шанс рости,

на поверхні землі з травою,

і розвиватися ефективніше,

деревами, повітрям і водою …

наповнюючи цю нішу у природі

Лиш людина здатна

саме здатністю до розуміння,

вибирати результати,

до самоусвідомлення свого стану,

розмірковувати умом,

до здатності свідомо міркувати

та є обмеженість чіпом.

і відповідно діяти, бо саме вони

Вона може бути творцем,

здатні створювати умови такі.

може бути найбільшим руйнівником

На даний час, на ці півтора століття-два, з усіх учасників життя на Землі

коли йде активне зростання енергій зла

відколи змінилися умови

і активізація у Всесвіті і на планеті,

і способи енергетичного насичення її.

зокрема, Для прикладу і для спостережень

енергій негативних і створили умови,

візьміть собі –

де вседозволеність є у моді,

навіть в бажаннях, харчах, одязі

де сила, лицемірство і брехня

і тяги да матеріальних накопичень

формують світоглядного ідола.

люди по своєму стану доброти

Тут активно діють емісари з цивілізацій

менше їдять, менш вибагливі

інших, у марнотратстві енергій тих,

вони сьогодні так активно сприяють тим

які є одягом і надлишками у статках.

різними методами і способами,

Для людей же злих

хто готовий робити ці умови,

завжди всього мало

в яких ми з гіркотою опинилися,

і це їх спонукає до боротьби,

незалежно від наявних статусів

обманів, вбивств, грабежів.

суспільних, І лиш наша здатність сприймати

бо одне покоління не здатне

і усвідомлено приймати у дії свої,

змінити своєї поведінки,

щоби ними формувати єство своє,

поки нема у них доступу іще

свій характер поведінки повсякчас і всюди

до формування матриці дій людини.

лежить в умінні надбавати

Є спроби і вони будуть реалізовані

якості хороші зі справедливості,

через нашу зневіру і байдужість,

чи брати участь у тому шабаші,

134

приєднуючись до енергій злих, бо РА, як символ божества,

і беручи у життя здатність

як символ сонця у віки

до гордині, гніву, осуду і лицемірства…

у наявній невичерпності

Так це наша характеристика

а букву «Б« додавши,

з наших повсякденних дій.

ніби, бидлом закрили

То в залежності від свого наповнення,

і невільником нарекли,

ми і вирішуємо усі життєві справи

нібито словом подібним

з тими потоками позитивних,

по змісту й суті

чи то енергій негативних.

і язичницьке божество поганьбили.

Рідко, коли людина відходить

Ми ж вільно жили, як і все живе

з одних потоків до інших собою,

серед природи і у Всесвіті.

або послуговується енергіями

Мали доступ до енергій світових,

з обох наявних потоків.

насичуючи взаємини справедливі

Є й таке по попущенню і з милості,

на милості, любові і доброті,

чи то з прагматичної доцільності,

та і тіло насичували з енергій цих,

щоб людина визначала остаточно

енергіями повітря, вологи і якостей таких.

суть свою – Де все оце поділося?

з Духом святим вона, чи з духами

Як нам відновити і кого спитати

демона злого. Про давно забуті джерела життя

Тому не наша належність до ідеологій,

і ту здатність у щасті жити?

до традицій певних,

Як нам відновити умови такі,

чи то наша до них прихильність,

щоб життя здобуванням не було

чи то дотримання їх канонів, законів,

усього в поті чола свого,

або тупе слідування їх вказівкам і

бо по факту ми ж вершина

настановам

усього розвитку бутя

впливає на якість нашого життя –

і мали би жити, як оспівані божества.

життя в щасті-радості,

Ми би мали бути зразком усі

чи життя в постійних болях тіла,

для всього живого на Землі і в Космосі

або в проблемах-негараздах-війнах,

тієї поведінки, взаємодії

а сам процес усвідомлення своїх дій,

у всецілому житті

як основа вибору того,

на доброті і любові святої.

що ми з істини приймаємо:

Так було при створенні Всесвіту.

позитивні дії, чи негативні вчинки.

Чого ми сьогодні глухі і сліпі у діях,

Тому ми спитаємо тут кожного із нас:

чому ми прийняли всі прояви негативні

чи має право людина і конкретно ми

у тому гніві, лицемірстві, злі…,

про себе говорити і писати саме так,

опинившись життями на самому дні

що саме вона є еволюції життя вершина,

нікчемністю своєї поведінки,

що саме вона створена по образу

безглуздості бажань і мети?

й подобі? Тож міркуймо люди всі

За що, коли і для чого на чоловіка

і шукаймо способи

була покладена місія така і покликання?

зберегти все таки

Коли сталося так, що ми стали і є раби

наявні духовні осередки.

і отак сліпими і глухими є по сей час,

Не так важко відмовитися нам

формуючи з цього стану в піні зло і хаос?

від автомобілів, літаків,

Раб по суті невільник є,

не так важко відмовитися всім

коли слабку духом людину

від надлишкової їжі, в одязі і у взутті.

поставили у ярмо, неволю,

Нікому тепер не потрібна міграція,

135

бо ми народжуємося саме там, що при вітрі, чи сильному дощі

де потрібні собі і іншим життям.

все таки підтримують одна одну.

Не так важко здійснювати милосердя,

Та яка самовіддача її при житті,

творити любов і взаємини гармонійні,

коли на одному пні

щоб щирість і доброта між нами була,

виростає чудовий колосок

а ми із цього були щасливі.

із тридцяти, чи шістьдесяти зернин,

Всі щось лишають по собі.

хоча для продовження життя

Та чи людина є такою?.

потрібно лиш одне зерня,

Мабуть, лиш одиниці.

а інші йдуть до господаря в закрома,

А інші енергії ідуть, ніби, в нікуди.

чи яке з'їсть пташина, чи миша,

Та чи так сильно відрізняється людина

які насичують себе ними,

від інших учасників життя, як вид?

дякуючи Творцю за ці дари

Досить суперечливо все таки,

і Духу цій пшеничній рослині.

бо кожен сам за себе може засвідчити,

Так у всьому є –

що все життя – це суцільний ряд негативу, квіточка бджолу манить

який ми несемо день при дні –

запахом, кольором своїм

лицемірство, обман, гнів,

і вона запилює, наповнює

заздрість, осуд, злоба, гординя,

майбутній плід

які подеколи є прихованими,

енергіями тими,

як і фізична біль тіла, чи окремих органів; які для життя потрібні.

як і страждання душі у докорах сумління, Кожна людина, як і все у житті

в картанні умом своєї поведінки

має дотримуватися життєвої істини,

і щоденна вигода і користь,

має дотримуватися життєвого кола

як і жадоба мати найбільш,

і при можливості завжди

то так і не мати перешкод у їх досягненні

потребуючому допомогти

у тих постійних перерахуваннях втрат,

енергетично використовуючи

прибутків, як і про банківський вклад:

покликання своє сповна

де, скільки і як щось у когось вкрасти, і до цього запрошує усіх мудрість світова –

чи то, хто суперника буде убивати…

«живімо люди всі життям своїм заради

Ми повні ненависті і зла

інших»,

в одному дні, в одному житті

бо тут у цих словах є істина свята.

в тих постійних проблемах, негараздах…, Усе живе життями живе для іyших

бо по факту саме вони із негативу

і ми це показали на прикладі пшениці,

виросли. та якщо ми подивимося на все у світі

Та чи кожен з нас може сказати:

саме з такого розуміння і позиції

скільки творимо позитиву в дні ми

то ми підтвердимо, що дійсно так і є

у тих помислах хороших,

у цім життєвім колі саме так і діє усе живе

у тих мріях про щастя,

одне живе для іншого, чи то інших,

у словах щирих і милих,

то це є той життєвий ланцюг,

у тих ділах добрих,

який обертає життєве коло,

які дають нам відчуття

забезпечуючи енергіями життя усіх,

радості у всьому єстві

хто є собою тут присутній.

з довіри до того, що ми

Одне віддає енергії їжею,

ділами, емоціями, словами

інше енергії краси несе,

творити любов здатні.

інше функції санітара виконує…,

Як густо росте пшениця,

та і людина в цьому ланцюгу

та довірою стебла так міцні,

при свідомому уму

136

в стані радості і зі стану любові

все собі від інших вимага

має бути помічником розумним, мудрим

і часто без потреб, а просто так,

в організації гармонійних взаємин

вбиваючи собі подібних

між усіма. ні за що, ні про що,

Саме так має жити світ,

аби життя забрати,

щоб усе жило для інших,

хоча з дії цієї злої

бо це умова для свого ж життя.

нічого, ні на йоту нема…

Так, поки ми живі,

Для чого забирати у когось

то ми дбаємо і про себе всі,

результати їх праці,

тому несімо надлишкові енергії всі

у жадобі і з користі,

в загальну корзину,

коли є свої руки, ум.

бо серед нас завжди є такі,

Кожен має певну кількість

які потребують підтримки, допомоги.

фізичних і духовних сил

То можуть бути діти малі,

для того, щоб прожити

чи немічні одинокі старі,

все ті ж роки

чи то ті, хто спотикнувся у житті…,

і стільки ж з'їсти хлібин,

а уже ці енергії шукають тих,

які нам з потреб відведені.

хто потребує такої милості,

Ми дійсно проживемо їх

Ми ж бо не раз у житті

в радості і щасті з усім оточуючим,

бували в ситуаціях складних

з чоловіком-жоною, дітками,

і приходила нам допомога,

батьками, сусідами,

нібито нізвідки –

як і зі всім, що є живим

а це так Всевишній

і все таки краще ніж тепер

з корзинки спільної

і вільні би були в діях,

нам таким її надіслав.

бо не витрачали би енергії

Хай це буде всім у повчання,

зваб і заздрощів на життя сусіда,

щоб ми старалися щодня

бо хочемо так само жити.

збирати будь які енергії позитивні

Ми їх таки і приблизно так проживемо,

і вони потечуть до цієї корзинки.

якщо ми з надуманих причин будемо

Ніхто їх не втримає у собі,

бажати жити так, як живуть саме вони,

бо вони, ніби, вдих і видих

а не виходити з можливостей своїх.

діють у всіх істотах живих.

Хоча фактично ми маємо їх стільки,

Буває що й затримують

скільки ми назбирали в життях

ці енергії у собі

попередніх

з гордині, заздрощів, осудів

при гармонійних взаєминах зі всіма.

і біжать купляти третій автомобіль,

І тут питання маємо поставити собі:

скеровуючи надлишкові енергії у собі

«А як і скільки вже у цьому житті

саме в речі, чи дії такі.

ми саме назбирали їх за ці роки?».

Бо надлишки великі

Ось так і згоряємо в зависті, лицемірстві; збираються у тих,

ось так всі сили і здоров'я віддаємо

хто має трошки своїх,

заради довгого долара

а більше забирає в інших,

днями і роками

силою, обманом із своєї користі

від зорі до зорі;

Ось так трава, дерева, кущ,

ось так животіємо із дня в день,

вітер, земля, сонце, дощ

не маючи часу для рідні,

віддають себе, своє життя іншим,

то для чого ми створюємо ці сім'ї?

а іноді людина погана

Щоб і вони долучалися до цього кубла,

137

де плодиться енергія зла?

кілометрові дні на трасі,

Та все ж створюючи сім'ї,

яку життям нарекли.

ми беремо участь напряму

Ми не хочемо пошуками цими

у збільшенні енергій тих при житті,

збільшувати кількість зла,

якими ми по факту і наповнені.

коли пишемо ці рядки,

Сказати, що ми, продовжуючи рід

бо це є відгуки на таїни,

людський,

що саме ми є погублювачами

хочемо, щоб краще жили нащадки наші,

енергій доброти і любові,

та чогось зациклилися на його

тієї милості і милосердя

матеріальній стороні,

у тій кількості, щоб все таки

то це явно путь в нікуди,

Благодать зацвіла у житті

бо духовне у всьому є основою

кожного із нас.

примноження енергій позитивних.

Хіба для цього так багато треба?

Навчаючи дітей прагматизму і вигод

Люди, люди, чи дійсно ми

з мети корисної із застосуванням

лицемірами є і зрадниками,

лицемірства, брехні, чи сили,

чи є в нас мудрість і любов святі,

то на кінець життя ми

які на істині росли завжди?

спізнаємо цю науку гнилу

Та знаймо люди всі,

на прикінцевому житті своєму.

що в життєвій дорозі ми

Все повертається на круги свої.

мали милуватися природній красі

А що лишає людина по собі,

і енергіями любувань

бо у покликанні своїм сюди

позитив збільшувати,

мала би позитивні енергії нести,

мали би подивитися,

вирощувати якості життя нові й нові,

як на хлібній ниві золотій

щоб саме велику частину їх

гойдаються у своїм житті колоски,

при житті дарувати іншим

і у подяках схиляють голівки свої

і після смерті тіла їх лишати,

сонцю, небу, воді і землі.

бо вони фундаментом є тим,

До речі, а спом'янімо самі,

на якому має Благодать життя

коли дійсно щиро дякували ми

у нащадках наших зростати

сонцю, осені, весні,

а частину енергій таких

коли ми дякували собі подібним

Отцю-Творцю-святому Духу посилати ?

з душевної теплоти?

Ось для чого живемо усі ми,

Ми фактично покинули самі

та по факту тепер і уже на одрі

енергії життя свої

свідомо засвідчуємо самі,

і бажаємо проникнути в інші.

що лиш споживачами були,

Ми отримали енергії всі позитивні,

та ще й в додачу енергії злі

а от сусід замок збудував обкраданням…

плодили день при дні,

осудили, та нам не вдається так,

лишаючи у просторах їх

чи то нами оволодіває страх,

і викормлювали монстра лихого ми,

та все ж ми прикипаємо єством усім

бо навіть тлін свій у дурості своїй

до речей, авто, замків в інших,

ховаємо глибоко у землю.

проникаючи через щілину туди,

Ех, люди, люди, чи терміти вже ми

забруднюючи негативом життя свої,

коли й на чоловіка не подібні.

бо позарилися на чуже

Не подібні ми і на Творця,

і беремо там усе зле,

а все біжимо, язиком теліпаємо

то і з нас при діях подібних

і краєм ока лиш бачимо ми

монстр до зрілості виросте.

138

Ми ж і працюємо зверх сил своїх, ми дві помилки зробили,

ми менше часу залишаємо для догляду

коли би кожен свій хліб їв,

сім'ї – а так лиш маємо частину

і так потрошки скорочуємо роки життя

при боротьбі і дурні у злобі.

до того остаточного дня,

То поміркуймо вже самі,

коли у рідні виникає потреба уже

чи наблизиться до нас і нас таких,

для нас на чотири дошки і п'ятої трошки, хоча би капля енергій позитивних?

а окрім того при житті

Однозначно і звісно, що ні!

ви ще й побачите,

Бо приходять позитивні до нас тоді,

відчуєте самі

коли у нашому єстві є подібні.

ті проблеми важкі,

Тобто, лиш в одній дії при житті

і ті ж болі і хвороби,

ми залишили в собі енергії негативні,

на які так теж потрібні

а днів таких буває так багато,

ліки, гроші й час

то який буде із нас тато

і той мокрий матрац…

і які будуть у нього діти?

Чи може не так є

Та все ж наяву ведемо до погибелі

серед нас у всій більшості?

самі себе і братів своїх менших.

Що ви скажете, людища?

Отак протягом віків таким накопиченням

Очі позичили у сірка,

ми і приходимо в епоху самознищення.

а за душею у собі уже давно

Чого, чого так людина зла?

доброти і любові нема

Поміркуймо разом люди…

і наше життя не пахуча квітка,

Чого тільки в людини нема,

нема у ньому життєвих кольорів,

та все мало, мало їй.

та в цілому ми смердимо,

Чому ми, знаючи про це

бо знайомі при зустрічі швиденько

свідомо не долучаємо себе

ховаються за вугли, у під'їзди,

до творіння енергій позитивних

чи перебігають до другої сторони.

кожного дня протягом життя?

А ми нутром і в діях є гнилі,

Чому не вчимося творити

то що залишить після себе бувший індивід

милосердя, любов і доброту?

серед нас подібних на Землі?

Для розуміння скажу усім –

Нічого, бо скоро у таких вимирає рід.

одним для застороги, іншим

Кількість енергій у Всесвіті одинакова

для впевненості і моці,

і рівновага їх теж передбачена,

що серед нашої спільноти

бо у колооббігу вони

є і ті, хто має знання, вміння;

доповнюють одна одну

хто має методології і змоги,

і цим є фактично двигуном вічним.

щоб піднести, на жаль, зі згарища

Та при бажанні мати енергій більше

новий формат взаємин між людьми

ми і забираємо в інших їх,

і людини зі всім живим.

знаючи про те, що нам потрібні

Прийде і їх час, пора

саме способи і методи негідні,

і засвітиться щаслива зоря.

тобто обман, насилля, чи грабіж

Багато все таки є в наших з вами

і одночасно втрачаємо саме свої,

можливостях наших рук і умів,

бо кожна енергія матеріальна завжди

для яких і є оцей набір слів –

в певних видах предметів, дій.

не занепадаймо духом люди,

Ми так загубили житню хлібину,

а творімо енергії позитивні щомиті!

але забрали в когось калача половину

Ось тут, в кінці, і питаємо ми

і в результаті в одній дії цій

кожного живучого на Землі:

139

«Чи ми, маючи ум, маючи таланти, коли за наші слова, чи дії

і маючи вибір на результат завжди,

інші цим словом любов сіють.

то чи є в нас відповідальність

Дякую за прощення!

перед Всесвітом і людьми

І, ніби, одним словом враз

зі здатністю розуміти

знімаються вантажі із нас,

без напружень великих

а ми готові обнімати, цілувати,

творити щодня

бо наші каяття і сповідь

більше любові і добра?«

прийняті Всевишнім.

Знаймо всі, що наша доля і наші життя

Дякую за все і вся!

залежать напряму від наших дій щодня.

Звучить як розставання-прощання

Дії ці для ума і рук нам посильні

і, ніби, ця людина від нас іде,

і кожен у собі знайде можливості.

і мить сумна нас огорне.

Можливо розставання не тривале.

* * *

Може розставання і віддалі

Знаймо люди, знаймо всі,

дадуть побачити у собі те,

що найменший позитив у дні,

що саме ми робили,

а якщо і в цілому дні

бо часто розлука всіх

додається сам по собі,

спонукає до споминів різних.

маючи таку чудову здатність

Тоді там і переосмислення присутнє,

з подібними єднатись

тоді там бачиться ясніш можливості,

з тими енергіями такими,

а ми простої уваги не звернули,

які є у сім'ї, родині,

хоча людина від нас чекала

у кожному селі і місті

тих слів і вчинків,

нашої держави

та і ми були в очікуванні.

і так по всій Землі,

Чого чекати, коли Душа зве?

то ці енергії здатні

Кидай усе і роби те,

негатив у проявах різних розчиняти

що щастя у взаємини принесе,

і радість, щастя серед усіх засівати.

бо світ увесь чекає на це.

Тому прошу кожного в окремості і всіх –

Дякую за гостину!

творімо милість, любов і доброту

Бо ми в гостях відчули

для себе і для оточуючих усіх,

нашу затребуваність тут

то шанси є великі для людства усього

і вони, напевне, нас іще ждуть.

вийти з неспокою, проблем, негараздів

Так, саме так засвідчує життя,

і з тих страждань побутових і в собі

що у ньому випадковостей нема.

у самі найближчі роки.

Дякую за подарунки!

Долучаймося і єднаймося енергіями усі,

Даруючий з радістю несе

бо це єдиний і дієвий спосіб вийти

божу благодать у світи,

з криз світових економічних і політичних, а подарунком хоче засвідчити

зокрема і з війн маленьких і глобальних.

про щирі наміри свої.

Хай добра воля і розуміння цього

Обдаровані прийняттям своїм

настановить кожного, кожного

засвідчують напряму,

саме до таких змін у собі!!!

що ці люди надію мають

В добру путь Вам, друзі!

і їх у новій зустрічі чекають.

Тому до багатьох дій таких

ДЯКУЮ

долучаймо ці слова прості,

ДЯКУЮ! Яке слово це просте

бо в них Благодать велика:

і як приємно його чути,

одні говорять з радістю й любов'ю,

140

а інших прийняття підносить.

навіть в одному завтрашньому дні

Та суть подяки така свята,

у його красі, у наявності доброти,

що тут, у дії цій, дві сторони

а про милість і любов і мови нема.

виділяють енергії позитивні.

Нема перших дієвих кроків

Вони в них і були,

до умиротворення єства,

то вони й виділили;

то про спасіння своє,

інші теж носять з собою їх.

теж мови вже нема.

Та саме цей стан щирості

А якщо все ж надія є,

і замилуваності з боголюбові

що умиротворення в діях

пробуджує усіх з обох сторін,

частина людства прийме,

та і випадкових спостерігачів,

то уже із них дійсно будуть ті,

несучи пам'яттю у споминах своїх

хто щиро дбатиме про спасіння.

на певний час, а то і в роки.

А як багато блага в них

* * *

своєю легкістю до зустрічних йде,

Сумні люди, похнюплені,

бо і Всевишній з висот своїх

одяг темних кольорів,

посміхається у свої потоки-рукави,

розмови короткі про політику,

радіючи за нас таких,

про господа віддаленого,

бо і ми в такому стані всі

про Творця невидимого –

цю подяку в одночасі

лишились люди сам на сам

посилаємо і Йому.

зі своїми триваючими бідами.

Частіше слово це святе

Важко шукати серед них щасливих,

говорімо на дії злі,

і неможливо знайти святих…

то воно собою покриє зло

Важко, бо сліпі і глухі…

і може залишитися у злодія,

Ніби і знання лишив у книзі,

чи і його подяка струсане

та не можна крок ступити,

і він зуміє відчути ту любов,

бо, ніби, у глибокому колодязі стою,

яка у цьому світі є.

безпомічний і вразливий…

Можливо, тоді він

Ніби, й жити хочу, та не видно горизонтів –

по іншому подивиться на світ.

зліва, справа, спереду і ззаду стіна тверда.

Дякуймо сестри і брати частіше,

то і життя буде веселіше.

Виліз… Важко, сил нема…

Ось так цими простими словами

крок наступний зусиль вимага,

засівається Благодать між нами.

як і будь яка дія, то зразу ж протидія.

ДЯКУЮ!!!

Не життя, а постійна боротьба.

Зло бере на себе і до всіх…

СУМУЮ

І ці слова чути від усіх…

Сумно, сумно так мені,

Для чого родилися ми

а ще більший сум огортає,

у поколіннях проявлених?

коли дивлюся на людей

Нема, нема життя вічного,

і враження таке визріває,

бо воно лиш ілюзія-міраж,

що, ніби, ми усі сліпі і глухі –

то ти, любий читач, зваж,

ми не бачимо радості у них,

що краще бути дубом, квіткою,

вони ж не бачать у нас її;

ніж тим хробаком з долею трагічною.

ми не чуємо страждань їх,

Хто нам дасть Благодать? Лиш самі –

та й вони не чують скреготу зубів моїх.

ліниво думка пробіжить…

Всі зневірилися у житті,

Хто є продукувачем енергій життя?

141

Свідомість мовчить. Дух не змахує

копирсатися в таких речах,

крилом. а, може, так і треба,

То яка премудрість Творця?

бо все таки я не птах,

Не знаю. Це я уже здурів,

та і птах не камінь,

коли так написав,

він і не сонце, чи людина –

написав, як плюнув,

і все це, ніби, стогін

а Всесвіт на мене двічі плюне

у ящику замкнутому,

на те місце де я стояв,

а ми іграшками є

бо лиш з гори Душа засвідчує,

в чиїхось руках,

що там уже гора більша за Карпати…

в чиїхось маніпуляціях.

І саме з розмірковувань таких

А ця мурашка із слів, мрій, надій

і є уривки думок цих,

цю околесицю плете,

з яких проявляється лінь,

а вона, ніби, райдугою є:

відреченість, зневіра і байдужість.

зримою, красивою,

Готовий вмерти вже,

хоча лиш частиною,

та й смерть по дорозі до мене

як у виокремленості своїй,

на обочині, ніби, мертва лежить.

та і всього суспільного тла,

Як себе зупинити,

що кожного ума і душі торка.

як інших від розмірковувань таких

Тому так мудрість гласить людська,

огородити, щоб сприймали ми це життя,

бо не в одного мене вони такі сердиті?

як данність, як щастя, як біду

Чи то озлоблення таке на всіх і вся,

в одному дні, як у житті.

то діями такими ми іще більше

То чого ж тоді думки такі

наплоджуємо їх,

і не заспокоюють уми,

вирощуючи дух диявола злого,

та і враження таке зі сторони,

бо ми уже у боротьбі, що ми усі одинакові, як умова хитрувань, як прояви

ніби, без душі і без ума,

крупинок знань, як лихі злодіячі…

розриваючи енергіями злими коловрат…

Як зупинити масовість цього,

Який же тоді смисл життя

бо зникне все на матінці Землі

і з чого, і як появляється воно?

і лиш стирчатиме із неї капець.

Виявляється замкнуте коло,

Не змінимо ми програми-долі,

а ми в ньому лиш білка дурна.

та й поки є можливість,

Та, мабуть, це питання є одвічне.

то рук не опускаймо,

То хіба є мудра людина ця,

бо напруження будь яке,

що більше подібна на мудака,

чи то зі зла, чи то з розуміння

яка пише ці слова і впевнена,

достроково коло життя розірве

що не буде в неї читача.

і тоді однозначно всіх і вся викине.

Тож скажемо тут усім,

Хоча я бачу п'ять поколінь,

що протилежності мають одну суть

та повторюваність відсутня,

і енергіями діють в ситуаціях одних,

а жити є все трудніш і трудніш ,

індивідах, чи речах,

хоча знань про цивілізацію попередню

взаємодіючи якось так

нема,

у цих чудаках

та і при наявності її

одним боком до одних,

ми все ж не можемо усвідомити усі,

а іншим до других.

що доля лиш у наших з вами руках.

Мабуть і потреби нема

Ми не продукуємо енергій позитивних,

142

то і Всесвіт на них бідний, Стараймося на зло злом не відповідати,

а глухий глухого не почує,

бо, якщо навпаки, то добавлятимемо біди

як і сліпий сліпого з лісу не виведе.

і тому кожен себе налаштовуй так,

Бідний бідному не допоможе.

ніби ти зірка в небесах,

Доброта же і щирість дає теплоту нам,

яка світить з висоти,

радість і любов спонукає до змін.

засвідчуючи про наявність життя,

Тому будьмо добрими до людей

хоча наших подяк не чує вона,

наскільки стачає сил і мудрості,

та світить, світить вона вдень і вночі, даруймо душевну теплоту

любов і доброту нашу засвідчуючи.

усім, усім підряд,

то ця якість почне множитися

З ДОБРОТИ

і на цих теренах укріплятися,

Саме зі стану доброти ми

то прийде і той день,

і прожили усі мільярди ці.

коли усе добротою зцілиться.

Доброта, навіть, з одних рук,

Тому де є добрі і люблячі,

то це явна допомога життю,

то там спасуться тисячі,

яке є таким великим

а там де дім і сім'я

і міць її як і вічність

творять Благодать щодня,

не має початку і кінця.

то там і люди, і край увесь

Бо доброта по суті й змісту своїй

знайде обереги і прихисток.

є той чудовий стан молитви

То тут ця Благодать кожного гріє,

з собою, з людьми і Творцем,

гріє саме тому,

бо добрі дії наші іншим

що тут була енергетична сила,

часто спонукають теж таких

сила того місця на Землі,

до щирих подяк і радості,

яке знайшла для себе ця Душа.

а це вже до БОГа молитви

Бо сім'я, то дім молитви гуртовий,

і по факту усім, усім.

то маленьке джерело рідні,

А такі дії з доброти

де кожен, де би він не був

в життєвій сукупності,

зможе благодать і втіху черпать.

засвідчують життєву Благодать,

Будьмо з такими добрими і чутливими,

яку кожен з нас живих

то коли на весілля їх позвуть,

з приємністю готовий приймать.

то вони нас із собою візьмуть.

Саме так доброта

Бо милість, доброта і любов тих збереже, у нас Душі відкрива

хто їх щомиті у своїх життях добавляє.

і тоді здатні ми

В цьому вся основа кожного і наша

інші якості приймати

у цьому житті із життів, щоб такі

часто у життя свої,

гуртувалися і освітлювали путі усім.

а також іншим їх дарувати

І не розчаровуйся мій читач,

віднині і у віки.

і хай вороги затуляють рот,

Ось чому так просимо ми вас,

то отак, як і я трошки посиди

мої любі друзі, сестри і брати,

і своїм життям цю каплю доброти

зрозуміти ту істину святу

збережи, на якій тримаються основи життя.

та тривоги в серце і дім не неси.

Вона у кожного із нас є

Бо дім – це те місце святе

і ми часто діємо з доброти,

в якому теплиться життя,

та все ж і її навчатися кожному слід,

де приємні творяться діла

бо без неї ми не спізнаємо і любові.

і його не забути нам.

Саме так у духовному стяжанні ми

143

і бачимо цей етап і рух, людині і дає

що доброта і є той поріг

ті відчуття благодаті,

перед дверима щастя,

відчуття щастя-радості.

а за ними любові кімнати

А щастя, а стан щастяв кожному із нас

цієї великої світобудови.

і є той життєвий смисл, чи сенс,

Так, любити когось є дар БОГа,

бо саме завдяки таке пізнання

вміти любити наяву усіх і вся,

і засвідчує усім, що ми

то це талант без меж,

обрали правильний путь,

тому і нам це слід розуміти,

прийшовши із доброти у любов святу.

що її ми теж

Щастя у великому, щастя у малому,

можемо у когось навчитись,

то все ж є щастям у житті цьому,

починаючи з дій доброти,

тому так мудрі люди і називають

бо вона є кожному посильною.

цей стан щастя-радості у собі,

Можна бути сантехніком,

як Боголюбство, як стан Благодаті,

учителем, лікарем, татом,

бо він формує сенс життєвої стезі.

та не у всіх є та якість життя,

Ми, навіть, уявити не можемо,

яку називають так просто – доброта.

як зцілює душі доброта і милосердя

Тож поміркуймо, хоча би раз:

і на які дива здатні вони,

на скільки би ми покращили умови

коли ми вирощуємо їх у собі.

для себе і цілого життя,

Слава Тобі, Отець-Творець-Дух святий,

коли би з доброти діяли.

що ти з доброти

Тому долучаймося усі

достукуєшся до наших сердець,

до творення доброти.

а ми тоді думками і діями уже

Можливо, сьогодні дрібничка є вона,

поспішаємо до Тебе!

а якщо таких дрібничок уйма,

то ми відкриємо в доброті ті дива

ГЕНИ. ДУША. СВІТ

і те, що з нами чудить ця доброта.

Генна пам'ять у людини

Яке це щастя люди добрі

несе інформацію про фізіологію тіла,

робити доброту собі й іншим,

та Духом споріднені люди,

коли і дарувальником є,

які мають ті Душі у собі,

та коли і цю доброту приймаєш ти,

які ідуть із життя

то теж від щастя готов до неба летіти.

в цьому роду в життя нові.

Добра дія енергетична завжди,

Душа несе інформацію про психіку

бо приводить в дію тіло, ум і душу,

і її долю, і щоденну поведінку.

лишає у житті свої сліди,

Та все ж ці два чинники у житті

які через роки побачать всі,

не дають остаточної картини

або, як фейверк засвічує у радості

про все єство, його поведінку,

ці відчуття й емоції.

бо все таки на дії людини

Бо ми енергіями цими

впливає спільнота і батьки.

роздаровуємо потребуючим

Саме поведінкою зовнішньою,

без цілеспрямованості і зусиль,

а те в поведінці, що має хитрість і таїну

які можуть нас познайомити з гординею,

лежить у здатності сприймати,

хоча пізнавшого дію доброти

чи приймати, як перспективу, як зміни.

уже нічим у світі не спокусити.

Однак енергії тіла, ума і душі

Ось чому доброта такою постійною є,

так між собою узалежнені,

бо вона «харчується« любов'ю.

що забезпечують єству

Тому поєднання таке

стабільність і передбачуваність певну.

144

ДІЇ НАШІ

що ми здатні зло не приймати.

Часто помилки, проблеми

Одночасно такий настрій почне

є скоєними саме нами.

приймати енергії позитивні

Вони і збуджують нас і злять,

і першою із них є доброта свята,

а ми в такому стані є відкриті,

яка свідомо жертвує собою,

щоб інше зло по путі збирать.

аби комусь трошки допомогти.

Збирають енергії такі часто ті,

Тож коли ми зрозуміємо цей процес,

хто велику силу негативу несе у собі,

то досить скоро возрадіємо,

бо має від цього відчуття

бо у нашому єстві виникатиме потреба,

злорадства і повноти життя.

потреба пошуку добрих справ і любові,

І все це без затрати зусиль,

як основи життя, як основи змін.

бо тут допомагає таким

Творімо люди радість і доброту,

найперший їх слуга – сатана.

бо вони допомагають багатьом

А от у слабших до очищення є

підняти голову свою

можливість, до істинного джерела Всесвіту, бо вони енергетично, нібито, звільнились, до Отця-Творця-святого Духа!

лиш докори сумління, совісті і біль

Ми можемо не говорити цих слів,

лишились, та наявність в нас енергій позитивних

як підказка-допомога до добрих дій,

притягне наше єство усе

як дієвий шанс свою поведінку змінити.

саме до подібних енергій всесвітніх

Хоча і слабші не завжди віддають,

і тоді ці слова самі по собі

бо їх єство від зла свого бодрить

полинуть з наших вуст.

і вони є у стані бойової готовності,

Перевіряйте себе!

щоб битися і перемогти у цій війні

за будь яку ціну досягнути мети.

САМІСТЬ. УСАМІТНЕННЯ

Тому до таких «перспективних« злодіячів Усамітнення все є фактом тим, прилітають на допомогу демони лихі.

що із кола життя не випадеш,

Ось тоді ми коїмо злочини великі,

бо це будуть певні намагання лиш

ось тоді вже ми у повному полоні духу

у пошуках закутка, як спосіб,

сатани, щоб заховатися від спільноти,

хоча тілом на людину схожі,

а подеколи і від подразників життєвих,

але душа у нас темна, бо і в сні ми є лихі.

полегшуючи тілу і уму обмеженнями.

Та все ж себе звільнити можемо ми

Так, це різність і різність проявлена

і здатні звільнитись від демонічних сил, тією боротьбою свого его зі всіма,

коли з Духа святого милості

та цим засвідчимо і ми,

і одночасних наших устремлінь,

що є у протистоянні життю всьому.

устремлінь родини і сім'ї.

Не здатне людство, навіть, все,

Тому нам потрібно знати всім,

коли воно у протистояннях здуріти може

що ми не одинокі у світі цім

своїм намаганням лихим,

і коли відчуємо потяг до змін,

складаючи неміч свою

то чимскоріше поспішім

на диявола, чи сатану,

прощення попросити за погані дії наші

щоб вознести себе до царя природи.

і простити тих, хто нас кликав до дій злих, Та все усамітнення, як боротьба

а коли ми помітимо самі,

по факту і є самовбивством,

що ми здатні утримувати себе

хоча і допомога

від негативних дій у житті,

в огнузданні ума.

то це уже засвідчує нам,

Самість, як стан людини

145

відрізняється від дій усамітнення.

в ті періоди хаосу й затруднень.

Самість є пошук путі духовності

Він знав, Він подбав, Він побачив,

уже при навному свідомому умі,

Він прийшов допомогти,

коли людина в діях відходить

щоб взаємини налагодити

від мирського між усіма учасниками життя

і цим розширює можливості

саме через знання.

дозрівати духовно у цім житті.

Тому відкрив їх, давши доступ тим,

хто здатен у пошуках своїх

ЖДЕ

застосувати ці знання во благо.

Тиша у житті ще ніколи у віки

Він також знає,

не покращувала умов життя,

що кожне відкриття

бо такі пізнавачі шукають усамітнення,

викривлень зазнає

відмовляючись від БОГа-Життя,

і люди злі з користі

чи збіднюючи суть свою у можливостях

захочуть ці знання

бути активним творцем енергій

використати для дій не чистих.

позитивних. Пошуковцям, вченим, мудрим людям, Хоча усамітнення дає можливість всім

чи то духівникам відкриваються вони

очищувати єство своє від помилок-гріхів, через пошуки, досліди, досвід,

дає можливість визначити свій путь,

інформацію в певний результат,

яким такий індивід здатен змінити

але сама суть відкриття є лиш факт,

себе і світ. факт наявності у коловраті, Це прекрасно, коли серед нас є такі

як енергій проявлених

пошуковці істини, праведники-духівники

в предметах певних, в процесах,

і Духа святого сподвижники.

як складників, чи як у закінченості своїй.

Бо сама суть і зміст життя – це РУХ

Коли подивитися на відкриття зі сторони, усіх, усіх частиночок тіла

то дія цих енергій була

і тих енергій невидимих,

присутня так далеко у минулі віки,

які є проявами життя у нас.

та лиш виникнувша потреба

Та й ум часто вчиняє бунт,

проявилася знанням для людства

як конфлікт своїх бажань

через відкриття певним індивідам.

з устроєм суспільним.

Видно так продумано Творцем

Тож і Душа страждає,

у Його Замислі великім,

коли тиша ходу зупиняє,

та вислідковується як назріла потреба

бо і вона знає, відчуває,

во благо духа для людства,

що тільки дії здатні

чи для полегшення умов життя.

і цілком придатні

А так, як людство дияволом одержиме,

пізнавати себе,

то відкриття у їх руках злих

пізнавати й те,

приводить до трагедій і біди,

що Дух святий кожного жде.

а відкривачів-знавців лиш

іменем можуть, чи не схочуть зберегти,

ЗНАВЦІ

або взагалі сховають, чи викидають,

Пізнання по суті й змісту

як кришечку із пляшки, в якій

є свідченням того, що ці знання

і був увесь відкриття зміст,

закладені Творцем для нас,

та вже в руках інших.

щоб відкритися у визначений час

Тужити тут не слід,

саме для того, щоб діяти міг

бо плин енергій не в нас,

повно і насичено цей світ

а коли ми опинилися дотично,

146

то і за це подякуймо Духові святому, мають доступ до духовного святого

за ту радість пізнану у собі,

і є оберігачами Духа чоловіка.

бо інше видійде і забудеться.

Так уже облаштований наш світ

і повторюється в цивілізаціях усіх

* * *

саме так широко і до дрібниць,

В основному людство все

як кожному закладено в Душу-чіп.

послуговується інформацією

А ситуація така склалася тому,

з книг, з рукописів і інших носіїв

що чоловік легковажно втратив суть свою

і це є лиш, як можливість

і цей звір лихий і хитрий

для застосування і не факт,

своїм умом інтелектуальним

що стане у житті при нагоді,

оволодів технологією цією,

щоб досвідом закріпитися.

щоб цим чоловіком, як рабом володіти

Тому ці розповіді про минувшину

і от тепер вони зі Всесвіту і вживляють

досить часто є далекими від істини,

кожному при зачатті потрібну

тому то люди не мають знань

їм програму

і тому не здатні для облаштувань

для контролю за собі подібною людиною.

такого життя, щоб воно було

Та от не задача, а факт, що є індивіди, в радість із людських надбань,

яким зламують цю програму,

а не проблемами і бідами давило.

бо вони духом є міцніші

Ці розповідальники не є знавці,

і здатні до подальших змін,

вони лиш диктори,

то це і істинне джерело знавців

бо в них хороша пам'ять, логіка

і є оберегом тих якостей життя,

і здатність до збору інформацій.

якими колись послуговувалися боги.

Багато з них мають статуси професорів,

А от знавці, то це ті,

та по суті лиш професійних інформаторів

які вже знають що шукають вони.

і по суті вони лиш педагоги,

Це апостоли правди і доброти

які водять дітей божих щодня так,

і вони в одній іпостасі

щоб вони не мали часу для пізнань,

є учнями і носіями знань

а натомість дітям гогають,

і цим несуть і бережуть

чи розповідають про те

всю мудрість цивілізацій

у цьому прекрасному житті,

про духовні пізнання,

як екскурсовод у подорожі

про духовні якості і про те,

по фактах наявних вже.

як приймати їх у життя для дій

Так, серед них є талановиті,

для облаштування спільноти, природи,

які дітям виставляють орієнтири на путі, як і всього матеріального

щоб розширювати знання відкриті.

і нематеріального світу,

Якщо ви вчитель є по суті, то такі

бо вони уже для них давно відкриті.

розвивають потяг до пошуків знань,

Та знана дуальність взаємин

до пізнань наявного у всій повноті,

між людьми сприяє тому,

щоб розбудити задатки-таланти в них,

що своїм невіглаством і у страху,

щоб розвивалися і зріли уми їх

ми приймаємо ідеології світських князів, до того часу-пори самоусвідомлюваності, які мають свій інтерес у всьому.

тобто діти матимуть знання і навички,

Та як свідчить життя,

та уже й можливості працювати-творити

то ці інтереси їх

і жити в гармонії з душею, всесвітом,

є суцільним негативом

бо матимуть доступ до істинних знань.

і по суті далекі від істини

Тоді такі пошуковці істинних знань,

і від якостей життя.

147

Їх лозунг відомий вже давно: ПЛАЧ

зробити все можливе,

Для чого нам так жить,

щоб усі жили в рабстві тяжко

коли ось так Душа болить,

і без доступу до знань.

коли за усе ціле життя

Однак істинних знань не заховати.

помилок поганих за роки ці

Не може чоловік воістину бути тим,

так багато лишив по собі?

хто доброту, благодать, любов пізнав

Нема нічого гіршого у житті,

відглибин до вершин навіт з цією душею, ніж наші обмануті надії.

з якою він у життях жив.

Був позитив, був і негатив,

Але знаймо люди всі,

та саме добрі справи

що наповнювати дні маємо усі

нас щодня устремляли.

добротою, щастям, любов'ю,

Ми особливо й на помилки

бо в цьому суть знавця

уваги не звертали,

і путь цей є довгим.

бо думками і ділами

Тому саме з цього знання,

вже у майбутті перебували.

що світ такий тремкий і бренний,

Було в нас і зло,

то в цьому пізнанні

коли у днях не везло,

будьмо орієнтиром всім,

та ми уваги не звертали,

навіть тоді, коли у цім путі

та ми їх не виправляли,

будуть розчарування і зневіра,

а вони гуртувалися, росли

та хрест свій гідно неси,

і до гніву привели.

бо людей до святого Духа вести,

Допоможи БОГ святий

ми Йому поклялися.

відійти від гніву у собі!

Знавці це знають і тому заявляють,

Хай ці енергії зла

що фактично світоустрою не знають

будуть нам у повчання,

і цим правду всім говорять, бо знають,

щоб ми зуміли з любові

що ці енергії Творець

очистити єство усе!

так, чи інак роздарить.

Прощення просимо у всіх,

Та і знавці будуть у їх числі

у кого потривожили ум,

і та напрацьована, зібрана доброта

кого обманули, кому не допомогли,

повернеться до них благом

маючи можливості у собі,

у нове насичене життя.

кого образили, прогнівили,

Знайдуть знавці, чи їх наступники,

з ким не по совісті вчинили…

то це залежить напряму

Водночас прощаємо й самі,

від способу їх життя,

сповідаючись, каючись у ці дні.

від здатності прийняти ці знання.

Так, не можемо жити в муках важких,

Знавцями є ті, хто шукає знання істинні, де тіло, ум і Душа не мають спокою

бо вони очима, слухом, відчуттями із душі

ні на мить.

дивляться в глибину безмежну,

Не знаємо як усе це зупинить…,

дивляться в майбуття на роки, віки.

мабуть спокою нема і не зупинимося

Істина ж є у всьому –

в помилках.

в словах, діях, подіях,

Душа мовчить, ниє, болить

та так є обумовлена людьми

і вісточки від Творця-святого Духа нема, за проявами у собі.

а ум іще поспішає

Якби люди знання ці

і ці слова сюди поміщає,

прийняти для життя змогли,

та й тіло бачить, чує,

то вони дійсно жили би, як боги.

не перестаючи друкує…

148

Яке то щастя знати,

в стані очікування тих,

знати, бачити і відчувати,

хто їх далі понесе.

що саме ти змінами

Два путі визначилися у мені,

виводиш інших на путь нащадків,

та Душею і єством хочу йти

бо і відчуття приємні є тоді,

до Отця-Творця-Духа святого

бо відчуваєш дію Благодаті,

з довіри Його до мене

яка саме входить в єство усе.

і розуміння дару того,

Ось чому добродіячі

що ця важкість засвідчує,

є, ніби, воронами білими

що, мабуть, вибраним ним

у нашому втомленому суспільстві,

дається вона саме тому,

бо, мабуть, кількісно лихих

що вони донесуть істину до дому

у цім світі більше,

через труднощі і перешкоди,

та й потуги воно збільшує,

через сумніви і спроби,

бо у них всі енергії в напрузі.

бо Сущий воістину знає,

Та хоча такий перекос видимий

що такий з путі не звертає.

кількісно енергіями негативними,

Тому й Душа таких уже назавжди

та все ж духовна міць

покидає життя на Землі

береже нас і світ.

і розвивається у всесвітнім океані,

Та які би дифірамби ми не співали,

як єдність цілісна святого Духа

то рогатий звір лихий

з милістю й турботою про всіх.

досить сильно ділами

Та все ж неспокій, Благодаті нема,

серед нас вкоренивсь.

тому й просимо полегшити

Тому плачемо на роздоріжжі цім,

страждання ці,

нібито, побачили життєвий орієнтир,

та і тут, мабуть, маємо пройти цей путь, та й засторог не видно на нім,

бо і на це є воля Твоя,

а насправді діла вперед не йдуть,

та і ми не готові до боротьби,

лишаючи на флешці байти,

як метод, як спосіб сатани.

та до видавництв і бібліотек,

Тому краще терпіти й далі

як і до читачів дія заговорена,

без помочі і в печалі,

ніби, просять руки опустити

бо інше невідоме вже нам,

і одним днем жити,

щоб осягати майбуття… Ні.

як той раб у господа,

Тож ця пригніченість періодична

та і на іншу життєву путь

все ж збільшує енергій зла

не пускають нас ступити.

і так ще більше розкошує

Ще живими поки є

лихий диявол в нас.

і думки цікаві Сущий посилає,

А ми немічні у малості своїй

складаючи їх у рядки,

і не можемо на весілля прийти.

та відчуття, ніби, мертвим єство є –

Нібито і звані були,

чи то затребуваності нема?,

та місце й час перенесли.

то хай би душею із життя відійшло,

Проситись не будемо.

щоб не турбувався ум

Ні, це не гординя, і вже не обида,

і не наплоджував зло. а байдужість, зневіра, темнота, Зла поки нема і це засвідчує нам,

якій назву ми дали – біда.

що ці слова в рядках у книгах цих

Біда в нашому приземленому єстві.

очікують тих, хто за нами йде,

Біда для оточуючих і рідні,

то це й пояснює те,

а найбільше для сім'ї.

що ми на роздоріжжі є

Тому усвідомлюючи оце все,

149

просимо Тебе, святий Дух

На все воля Твоя, Всевишній!,

і Богородицю життя

але на моя. Моя затоптана на землі,

їм хоча би Благодать пошли

хоча квітла уві сні

во ім'я любові і істини,

тим абрикосовим цвітом

а в іншому – на все воля Твоя.

на стовбурах чорних, голих,

То хай і буде так.

а ми в білому снігу

Так, ми ждали, та і шукали,

і покривати намагаємося чорноту

а на кінці цього путі

у тій темній дорозі,

так себе поганьбили

що назад біжить,

в очах сім'ї, рідні…

з іншої ж сторони

Бо пізнаючий себе

білий сад весняний,

завжди до змін іде,

бо дає розуміння нам,

а змінений непередбачуваним є,

що залишимося тут життям.

бо змінений ізотоп небезпечний,

Так, нема Душі у собі відтепер,

бо знаючий себе і світ

бо вона вже світить

для такого є важким,

своїм благодатним вогнем

важким у прийнятті, як і тим

тими словами, які ось тут

чим наповнений є він.

ми разом з нею лишали.

Плаче душа в отакого,

Тому взявши цю волю,

а сльози не течуть,

то і я є в стані вільнім

бо душа уже за колом

від обітниць і очікувань,

і не тривожать її

від зла і марноти

дії, ум і емоції.

і хай ум мене веде

Цей плач мій за себе

куди бажає ще,

і за тебе, моя сестро і брат,

де є іще вода, хліб і сіль,

за кожен колосок пшениці

та писати я відріксь.

і за кожен вранішній горизонт.

Прости Богородице, матінко моя!!!

Нема сенсу жити,

Прости за все, за все!!!

нема по чому сльози лити,

Соромно нам,

бо не змінити малості тремкій

що писанню вісім років віддали,

ту велич сатанинську.

а могли би у колі сім'ї побути

Тому його суспільство не прийме,

простотою житейською

та прощаємо тут публічно,

серед дітей і онуків.

бо ніхто не вчив бідолаг таких

Соромно, соромно сільському хлопаку,

до пошуків благодатного життя.

що захотів шукати істину,

Так, їх навчили змагатися, боротися,

що хотів долучитися творити доброту,

навчили матюкатися, вбивати,

хотів спізнати доторки любові,

а от все таки і не вчили жити.

та не судилося мені,

Відсутність підтримки,

а лиш деколи словами тривожив

невизнання і мовчання

людям уми…

сім'ї, спільноти і Духом святим

Прощення прошу в Тебе, Всевишній!

мене вже вбили

Пробач Отець-Творець-Дух святий,

і віднині цей олівець

що осквернив себе і простори ці

напише ті слова,

цими думками із поганих слів!

які поставлять всьому кінець,

Прости, що не борюсь,

бо він не зміг

бо не маю моці Духа у собі

оці слова донести до всіх.

і тому життям оцим

150

у лабети диявола кочусь.

милість, милосердя і любов

Таку, мабуть, маю карму, долю

і сумлінно бережімо якості ці

у програмі біочіпа від творців

за основу наших життів.

цього світоустрою людських умів,

А я пишу ці рядки

хоча устремління все ж мав

і цілі фоліанти книг,

і щиро, щиро так бажав

бо вони залишають енергетичний слід

отримати прихисток у Тебе,

для наступних поколінь.

щоб пізнати життя святе.

І я не хочу бути нерадивим рабом,

Ми не хочемо бути болем,

який закопав у землю свій талант,

болем для дітей, сім'ї,

бо мені Отець-Творець-святий Дух

болем гірким у Душі,

його дав,

коли серце знає кривду,

а я його у своїй місії устремлінь і прийняв, а ум опирається з користі.

щоб самому дозрівати духом

Тому так воліли у житті

і радувати щодня Всевишнього.

відкритися Душею на віки

Довіру маю у собі

щиро і без будь яких умов,

до творінь Всевишнього,

щоб у нас і між нами була свята любов.

до здатності багатьох,

Та, мабуть, з'їдять тіло,

які зможуть шукати істину

ці суспільні князі,

у своїх розмовах-молитвах

як було уже не раз з такими

і в щоденних благих ділах,

за всю минувшину,

бо саме дії такі можуть все таки

та все ж ці слова

Землю і дещо на ній спасти.

пагонами проростуть

Кріпимо Дух свій повсякчас і скрізь,

добродіяльністю і любов'ю

то Благодать пізнаєте при нім,

на цій ниві життя

пізнаєте можливості нові

на два тисячоліття,

у цьому прекрасному житті.

чи і більше,

Дякую Вам, сестри і брати,

то і це приємно знати

що книгу для читання взяли!

і радість відчувати,

В добру путь Вам, сестри і брати!!!

що і наша участь у відбудові

залишає сліди чудові.

БІЛЬ МОЯ

Хай усі нас простять

Коли ж мій син

і хай сил вистачить у нас

прочитав сповідь цю,

простити всіх на Землі,

то так сумно сказав:

щоб прощенням омити їх,

«Якому читачу ти пишеш ці вірші?

щоб кожне життя пізнавало

Люди ж не читають книг взагалі,

ту святу Благодать,

тим паче, на тему таку?

яка є жаданою для кожного.

Про який потяг до знань

Хай усі пізнають її,

в цьому суспільстві байдужім

бо ми так по ній спрагли.

пишеш ти?

Тож на все воля Твоя

Коли якості духовні не в пошані,

нині, прісно і з цього дня!

бо суспільство притьмом очманіло

Та знаймо, що ця місія очищення

і в ньому всі бажають грошей багато,

на рід чоловіка возложена

намагаючись здобувати їх завзято –

і тому маємо розуміти це,

хто здоров'ям і силою своєю,

а з розуміння приступати до дій,

а хто хитрістю й нахабством,

навчаючись творити доброту,

інші зрадами, обманом

151

хочуть володіти капіталом…

нема творчого завзяття і радості,

і так далі і тому подібне.

та лиш гіркота, сум і біль світиться очами, Суспільство практично все

і в тих усмішках кривих,

лицемірне, корумповане

і в тих руках-рухах, що теліпаються,

і шахрайством хворе, навіть, у сім'ї,

і та хода, ніби, похоронна –

і так змішалося у собі

і цього не заховати,

народами, націями,

не заховати нещасний стан…

загубивши духовні корені родові?«

Я і сам такий нещасний

Можливо він і прав,

у роках останніх

та такий і є передбачуваний результат,

за себе і за світ,

бо Всесвіт слідкує за тим,

та відчувається така активність

щоб на планеті рівновага енергій була,

в цьому духовному падінні.

а на цю тимчасову насиченість зла

Так, поміркувавши про свою біду,

прийде той час і пора,

хоча лиш з позиції своєї,

коли наше зло саме себе і знищить,

то, мабуть себе й когось осудив.

виходячи з того, що його природна суть

Тому теж не слухайте таких,

у боротьбі-війні до самого кінця.

бо почувши, побачивши,

Та все ж залишаться в основному ті,

а потім все ж біжимо

які у поневіряннях якості духовні

співчуття і милосердя

берегли, лицемірством проявляємо,

у ці роки криз, реформ, як суєти,

не відаючи про те,

яку спеціально готували князі,

що при наступній нагоді таке

які не говорили про зміни у собі,

в нас корінням і проросте,

якими б ми покращували якість життя.

а ми опинимося в негативному ярмі.

Взявся і я написати останні слова

Таких прикладів чимало,

в книзі цій, як останній, хоча іще є ті, та ми стараємося обмежувати себе,

які в рукописах лежать, в зошитах

щоб усі описувати, бо не нам

студентських, знати в чиї уми ці слова будуть падати.

бо так важко, важко бачити і відчувати

Подивився комп,телефон, ТБ – хороше.

скільки горя і біди серед людської

Трошки щось побачив,

спільноти, навчивсь, огорчивсь,

хоча й лицемірна вона до самих кісток,

а в основному ж тілом відпочив,

хизуючись машинами, штанами, домами,

хоча достатньо негативу надививсь.

бо нема в роботі веселості і завзяття,

Зберкнижка добре діло:

яку роблять собі, чи за гроші чужим –

гроші в банку бережемо,

отак тяп-ляп, аби скоріш,

та ще й проценти додаємо,

або в розмовах глупих проводять час.

а лопнув, то й забув про те,

Видно повсюди зло

що у світ море сліз пустив.

і ту ненависть до життя.

Багато негативу до цих пір…,

Забули ми про добро,

а які зручні карточки кредитні…

як і про інші якості святі.

і поласилися ми на це добро,

Нема нам у цьому оправдання,

та в цьому є мета від злого,

нема і радості у житті.

бо їх творці є ті,

Нема впевненості у завтрашньому дні,

які шукають користі,

тому нема надій і мрій.

убезпечуючи по будь якому бариші собі.

Всі ходять сплячими і відреченими,

Така туга велика за життям

152

і те безсилля щось змінити, в якостях співжиття між собою,

бо бачу, відчуваю єством,

між собою і Всесвітом.

що не зачіпаю серце, душу, ум

Саме творіння цих якостей при житті

звичайним словом…

зможуть створити умови такі,

Чи маю право я думки такі

завдяки яким можна зберегти світ,

писати на загал увесь,

можна зберегти кожному себе.

а то ще й для видання

Ми сьогодні свідками є усі,

і читання іншими,

що порушені життя устої і основи,

як від істинного знавця

порушено відомі всі якості духовні,

якостей нашого життя?

бо в їх зміст внесли суспільну гниль,

Та і біль сердечна постійна,

а помилки-гріхи возводяться в культ,

зводить з розуму й з ума мене,

культ поклонінь і прийняття,

пустота в грудях і в житті,

де любов зведена до міжтілесних втіх,

а вже такий каламбур в голові,

де доброта робиться лиш так,

що не дає спокою до цієї пори…

де є вигода і користь у ділах,

Зневірився, майже у всьому

а милосердя в дії проявлене

і байдужим став повністю до всього,

з корисливих знайомств,

тому прошу Вас, люди, простіть мене

як допуск до потреб життєвих

і я прощаю всім і вся,

і відбувається тільки через гроші,

де є помилкова дія моя,

а не з милості, і не з любові

хоча би мала.

до ближніх сестер і братів своїх.

Хай ця молитва, як розмова

Такий стан речей і дій

не буде в нас постійною,

засвідчує нам усім,

бо БОГ-Життя любить у всіх

що ми вже стали на ті путі,

поміркованість і тишу.

з яких поверненння нема.

То знаймо люди, знаймо всі,

Не буде цього повернення багатьом,

що основна молитва для всіх –

бо багато шукають легкоту,

це наші добрі діла з любові

погоджуючись на життя гріховне

і збереження цим Цілісності всієї

і цим юлять, лицемірять перед Всевишнім, у тому єднанні енергій своїх

ходячи в церкви і мови ведуть про істину, з енергіями всесвітніми.

та ділами і думками вони уже є

тими енергіями, які горять під чанами.

ПІЗНАННЯ СВІТУ

Вони є ще між нами,

Пізнавший себе, то цим

але енергії життя свої

наблизився до світу пізнання.

віддали уже сатані

І все пошуки були,

і в такому стані

і досвід, мудрість прийшли

ще й з погордою і зневагою

до розуміння того,

дивляться на залишки праведників,

що ми маємо усі гуртом

на тих, хто іще

подбати про відновлення,

творить якості духовні

відновлення основ істин життя.

сам, то так і в роду

Бо тільки так ми здатні

те милосердя, любов і доброту.

зберегти цілісність життя

Багато, багато з нас живих

тут, на Землі, і у Всесвіті,

скеровують життєві енергії усі,

з'єднавши всі енергії позитивні,

а то й виснажують через край

щоб вирощувати їх

задля матеріальних надмірностей,

153

задля користі і на запас, у них не буде й ласки до дітей своїх…

а в цій гонитві такій

А що ж ми цим лишили по собі?

не бачать нічого на стороні,

Монстрів стародавніх,

не чують волаючих про допомогу.

хоч розмірами малі,

Та в такій гонитві і самі

та які навіженні, жорстокі й злі вони…

гублять залишки любові і доброти.

Такі не будуть творити умов для спасіння.

Черезмірність в їжі, одязі, будинках, авто

Та серед нас все таки є мудрі,

ми набираємо, не думаючи, зла стільки,

добрі й люблячі

що собаками сторожовими стали

і вони збережуть подобу чоловіка у віки, на майно. яку отримували життями із родів своїх

А їмо, їмо таке, що й не кожен

від тих перших Творця творінь.

собака візьме, А ці слова про негатив

набираючи стільки негативу,

є лиш знаками дорожніми

що не здатні вже про небезпеку на ділянках кривих, пройти до магазина метрів зі сто,

допоки не спізнаємо прямих,

чи відвести сина в школу за кілометр,

коли нам Дух святий вкаже на прямі,

чи два, то там не буде й знаків таких.

то сідаємо в потужне авто,

Тому шукаймо такі путі,

яке, заледь, з енергіями злими

а для цього в поміч собі

до самої школи у підїзд дотягло.

стяжаймо якості святі,

На добру дію, на дбання про Душу,

бо це єдиний спосіб

на турботу про родину і Дух роду

нам самих себе спасти.

не вистачає часу, сил і грошей,

Та знаймо люди, знаймо всі,

бо такі дії не роблять баксів,

що якщо ми іще святе зберегли у собі,

не роблять і вигідних знайомств.

то леліймо його щодня, щомиті,

А наші ж предки за день

бо саме так ми здатні до єднання

справлялися сходити

з енергіями всесвітніми.

із далекого села у райцентр –

І саме благодатне відчуття

туди й назад для молитви-сповіді,

присутності у нас святого Духа

чи то на базар із сімейних потреб,

утвердить кожного у поступах таких,

де купляли відро цукру, а чи солі,

бо саме відчуття нашого єства

нові чоботи резинові, чи ялові,

про ті тонкі доторки енергій цих,

та ще й діткам льодяники кольорові.

дає розуміння про прийняття

І все пішки з радістю несли,

до співучасті.

а дома робота до ночі була

і ніхтопро втому-неміч не споминав,

* * *

бо Благодать всім в поміч йшла.

Ібо не релігії різні нас міняють

Поміняли ми життєві орієнтири,

і спокою в душі не дають,

поміняли справедливість на брехню,

бо це лиш нашою проблемою є,

поміняли дружбу і доброту

де православ'я і християнство поєднане.

на гру лицемірну. Коли на Дух православ'я

Не вчимо мидітей праці із любов'ю,

слова з іудаїзму нанесли,

а лиш би там трудилися вони,

які, нібито, новизну

де багато платять грошви,

в облаштування світу несли,

то з часом там їх душа заквилить,

бо воно теж обрядами несуттєвими

а самі вони і про батьків забудуть,

обросло

154

і втрачалося його першоджерело: не шукаймо винних і ворогів,

справедливість у всьому,

а самі Дух істинний відновім

чесність і довіра у взаєминах людських, і тоді все саме собою потрібні місця

які й були основою

займе,

милосердя, совісті, любові і доброти,

як і умиротворення в нас усіх увійде

які насичені були мудрістю життєвою.

тією радістю, добротою і любов'ю,

Кожна традиція релігійна у цьому світі

проявляючись осмисленістю життя,

мала ці основи засадничі,

бо так ми очистились і цим,

як правила, як правильність життя

визначивши свій путь і напрямок у житті.

в цьому колі оббігу енергій всесвітніх.

Ось так щоранку омиваємо себе,

Людство про це знало

то так щодня очищаймо дії свої

і трепетно дбало

і не приймаймо негативу в дії,

про інших учасників життя.

то і питання не виникатиме тоді

Це було і є правильним завжди.

про відновлення істини,

Та коли вчителями, шаманами, попами

бо ми нею є і вона нас так наповнює,

в таких опосередкованих духовних

так нами діє з тією любов'ю до буття.

інституціях Ось тут і відповідь уся,

нечистоплотні із себе,

щоб мати радість і любов щодня,

як статусної суспільної одиниці

а все це нам дає справедливість

в стан посередника

і ця довіра одне до одного,

між божествами і людьми себе означили,

які і є єднавчими енергіями

то цим почався процес втрати довіри

у всіх взаєминах людських.

до Творця, а потім і до Троїці,

Тож хай кожна нація на Землі

як визначальними основами,

дотримується основ цих,

які засвідчували енергетичне

то не буде між нами

наповнення Всесвіту,

війн і непорозумінь.

яке напряму зв'язане з психікою людини, Саме наше лицемірство і користь

з розуміння їх здатності рухатися,

шукає будь яких вигод в ідеологіях цих

зі здатності формувати ті, чи інші

і знищує ці традиції на корні,

прояви життя на Землі.

та основ не вдалося знищити ще нікому,

Та все ж намітився розкол

хоча кожна цивілізація одна за одною

в середовищі суспільства доступом дієвим

повторює ці помилки-гріхи,

до загальних матеріальних благ

бо їх легкість і наша дурість у прийнятті

і виникла потреба узаконити

зваблювала завжди.

можливості вождів-князів

Та не листок на дереві

з корисливих побуджень

буревій починав,

і цим збільшити свій вплив,

а вітер його відривав,

щоб користуватися працею інших,

а людство навпаки –

користуватися життями інших.

саме починало війни.

Хай навіть самі попи за дії свої

Хоча істина в корені,

душами до Духа святого не попадуть,

в стовбурі, в житті

та важко визнавати те,

і рідко вітер долає їх,

що й мирян в цю путаницю вводять,

тому тримаймося люди у гурті

ховаючи істинні джерела життя

на справедливості, любові і доброті.

і цим їм мішають віднаходити свій путь.

Нема поганих і праведників

То з такого розуміння в мудрості

серед нас у більшості,

155

але їх наявність проявляється серед нас –

щоб щирість, доброта і любов

бо ми усі є середовищем тим,

несла радість у життя знову й знов.

в якому і виростають ті, чи інші.

Яка нація то такі й творіння їх,

* * *

який дуб, то такий і клин.

Уже півтора року, майже, пройшло,

То не шукаймо ворогів,

то так пробіжить у суєті і тих два,

бо він у нас сидить.

які є терміном неповернення для тих,

Так є і життя засвідчує це.

хто плодить і далі обман лицемірно,

Наша поведінка, наші слова

хто осуд, гординю носить у собі,

формують духовність миротворчу

хто йшов і йде вбивати собі подібних…

у кожного і в сукупності завжди

Тому у цей термін лихоманки

і ми показуємо духовність нації,

не допоможуть наявні церкви

чи злу суть її.

і молитви праведників святих,

То подивімося перш у себе

не допоможуть і сповіді словесні,

і виправмо помилки-гріхи свої

бо вони і будуть лиш словесні

побутові і щоденні,

при відсутності чистоти єства,

то лиш так ми здатні

а каяттями-змінами у собі

Духом святим з себе

не здатними виявимося ми

наявне зло витісняти,

через отаку вичікувальну

то так і на зло в сусіда подіє він.

швидкоплинність,

Перевірте на собі,

бо як засвідчує минулий час,

то збережемо життя й тим,

людина ніц не зробила рішучий крок

хто ходить поряд із маленькими дітьми,

до дій тих, які потрібні для спасіння –

чи вже лагодить косу, граблі.

ми у масі своїй є у вичікуванні

Бо ми є творцями умов:

удару обухом в лоб…

одні активно плодять негатив,

А це є ці роки неповернення,

інші з мудрості застосовують позитив,

та все ж є роками для очищення тим,

а тоді енергетичні потоки таких

хто енергії життя нестиме по Землі,

і єднаються з подібними у Всесвіті.

та цього не допустять уже й князі,

Дуальність була і буде завжди,

бо ми уже в їх павутині-сітці,

як і можливість вибирати –

то хай мудрість в поміч буде всім,

як піймані зайці

щоб зупинити зло у світі всім.

і дні життя яких відличені.

Так будуть вбиті, будуть спалені доми,

Вони повністю усім єством

та ми ж знаємо усі,

наповнені до країв злом

що все це можна зупинити.

і несуть у ці дні тяжкі

Це правда і знаймо про це всі,

з народження в роках Чорнобиля,

бо устремління і старанність є у всіх,

революцій і цих міжусобних війн,

щоб добротою і любов'ю

які є осередками для світових змін,

очищувати всі дії свої,

насичуючи єство і душі свої

то чистота життя і радість в нім

тими ідеологіями гнилими

дають нам дії наші благородні,

з Блиького Сходу, із західних країн

бо ми й родилися із них

як і з америк тих, де уже

і жити з ними теж хотілося,

Дух святий животіє ледь.

то візмімося усі за ум,

Здавалось би здоровий глузд

щоб справедливість була

мав би стрепенути ум у всьому світі,

у взаєминах усіх, щоб почати зміни у собі, 156

та чогось усе навпаки –

по землі сіяв-трусив,

опускаються в людей руки,

славословлячи Творця

зачахли їх уми – ніби, у ступорі ми…

Духа святого і БОГа в них світлого,

Ми цього навчилися самі,

чим уже засвідчував про себе

нас так вчили і держави

тією міццю Духа навкруги

і ми уже байдуже сприймаємо зло,

і готовністю до вічності.

а на заклик активно плодимо його

з тою ненаситною пристрастю,

* * *

публічно засвідчуюючи,

Спробуймо і ми …

що в нас біс вселився

Відкриймося душею і умом,

і бігає нами поміж головами.

і засвідчуймо про наміри до змін,

Ми знаємо тепер, що це погано,

а коли візьмемося до свідомих дій,

ми знали про це давно,

то і Сущий нам прийде у поміч.

та чогось мовчимо,

Перевіряймо кожен себе –

чогось уже самі активно

чи здатні жити ми з того,

долучаємося до дій лихих.

що з наших рук буде виготовлено,

Що ж нас спонукає до них?

чи наситимо їжею із потреб своїх

А, може, ми іще, чи уже

усі життєві дні свої;

не зможемо жити без них?

чи здатні ми творити доброту,

милосердя і любов святу

* * *

так легко і приємно,

Та не побачимо ми зблизька

як тепер от поїдаємо піцу,

усі ті страждання людства,

чи то зі смаком випиваємо напої страшні.

а лиш свою участь плоху,

Ось саме з середовища тих,

та і то як певну мить текучу.

хто перевірив себе, то то такий зможе

Так, будуть стогони, агонії криків,

змінити свій стиль життя,

як і та біль, яку ми часто знали у житті…, то з них і будуть ті одиниці,

бо через неї ми відчували міраж мрій,

які готові у своїй волі

як і ті порухи у кіно німім.

спасти себе і світ.

Зникатимуть життя, ніби,

Вони іще слабкі і важко, важко

високі хвилі води на піску…

буде їм себе самим без помочі

Ось таку милість залишать

енергій всесвітніх себе оберігати

енергії життя на Землі,

від тих, хто до дияволаумами долучивсь.

щоб не забруднювати Всесвіт

Такі досить настрахані, бо вони,

і прекрасні простори на Землі

не спізнавши благодаті,

для продовження буття.

бояться БОГу відкритися.

Бо природа найменшу участь взяла

То таким і пишемо тут:

у тих процесах наплодження негативу

довірмося, але й самі не плошаймо,

і вона й не матиме великого зла

і до якісних дій себе долучаймо,

за знущання з неї чоловіка,

або ближньому з потреби його

а дасть соковитий листок,

дай, дай і, навіть, зверх зі знання того, чи то білий корінець

що все що є у нас на даний час

для відновлення фізичних сил,

уже є подарунком від БОГа,

тим, хто позитивні енергії носив

як і ми є подарунком тим

і далі щиро, і з любов'ю їх

для нього від Творця Всевишнього.

на росі і при теплому сонці

Не так на багато ми спроможні,

157

та саме єднання з енергіями Духа святого, умови ті, які є і будуть

ми і здатні на дії благодатні.

основою відновлення роду чоловіка.

Будьмо в такому стані милосердя –

Хай важко, та як приємно

допоможімо потребуючим словом, ділом

визнавати цю співучасть свою щоденну,

і останнім куснем поділимося,

що є в цій цілісності спасіння

бо саме нас дії такі

тією енергетичною краплею,

здатні очистити і в ці роки лихі.

з якої перегодя впаде росою,

То знаймо, що на завтра і нам

чи дощем впаде не одна.

з довіри і за діла такі святі

Для цього і потрібно жити

Духом святим скеровні будуть харчі,

і для цього потрібна жертовність духовна, надійде та Благодать у відчуттях

то діймо гідно і сміливо,

любов'ю і добротою безмірною.

бо це того потребує!

Він налаштовує і береже таких,

А ми уже нову книгу почали,

хто довіру щиру і любов святу

якій чудову назву дали –

у собі несе і інших

ТАЛАНТ ЛЮБИТИ,

цими енергіями наповнює.

бо нею хочемо ми

Бо спасенними уже є ті,

до любові всіх долучити.

хто праведниками є уже при житті

Щастя Вам, люди!!!

і вони тихенько уже тчуть

27.12.2023 року по суспільному календарю закінчую переписувати

сюди ці міркування із зошитів шкільних.

З шаною до вас, любі друзі, Сергій Миколин посилає у цю мить ті

зерна любові і доброти тим, хто у пізнаванні запалює свічу в Душі і

захоче на краще життя змінить!

сайт http://mikolin.com.ua/

e-mail: sergiymikolin@ukr.net

сторінка на facebook (Сергій Миколин)

сторінка групи «Світ Духовності« на facebook сторінка групи «Філософія життя« на facebook 158

ОГЛАВКИ

СЛОВО ДО ЧИТАЧА .................................... 3 ДОБРО І ЗЛО ................................................ 73

ПОЧИН ........................................................... 5 НЕМА БІДИ ................................................. 75

ОБРАЗ ТВОРЦЯ ............................................ 5 ІСТИНА ........................................................ 75

ДОБРОТОЮ ................................................... 9 ДОБРЕ СЛОВО ............................................ 78

ПІЗНАВАЙ СЕБЕ ........................................ 10 СОВІСТЬ ....................................................... 79

ПОМОЛИСЬ ................................................ 11 СЛОВА, СЛОВА ........................................... 79

ТВОРЕЦЬ ...................................................... 12 ТРУДНОЩІ .................................................. 80

ДУХ СВЯТИЙ ............................................... 12 СПРАВЕДЛИВІСТЬ .................................... 81

БОГ ................................................................ 13 ГРІХИ – ПОМИЛКИ ................................... 82

БОГОРОДИЦІ .............................................. 16 ЖОРСТОКІСТЬ........................................... 84

СВЯТЕ МІСЦЕ ............................................. 17 КОМАХИ ...................................................... 85

КОРІННЯ РОДУ ........................................... 17 ЛЮБОВ СВЯТА ........................................... 86

У – КРАЇ – НА .............................................. 18 СПІЛЬНОТА ................................................ 86

МОЛИТВИ .................................................... 28 ШРАМИ ........................................................ 88

СЛОВА .......................................................... 30 КОРІННЯ ДОЛІ ........................................... 90

ШИРОКА ДОРОГА ...................................... 31 НЕ НЕСІМО ................................................. 90

ПРИЙМИ І ТИ ............................................. 32 НОРМОЧИНИ ............................................. 91

СВІТЛА ТЕПЛОТА ..................................... 33 МІСТИКА ..................................................... 95

ГОЛОС ДУШІ ............................................... 34 ДАР – ПОДАРУНКИ................................... 97

ЛЮБОВ ІЗ ДОБРОТИ ................................. 35 СИРОТА ........................................................ 98

БУДІВНИЧІ .................................................. 35 ЧУТТЯ ...........................................................100

СІМ'Я ............................................................. 36 ЗРАДА ..........................................................101

ЕНЕРГІЇ ВІЙНИ .......................................... 37 НЕ УБЛАЖАЙ ............................................103

НЕ ПРОХОДЬ ............................................... 42 СУТЬ ПОМИЛКИ .......................................105

КАЯТТЯ ........................................................ 43 КОЖЕН ЗМІНИ СЕБЕ...............................106

ДЯКА ............................................................. 45 СУТЬ СВОЯ ..................................................109

ПРАВИЛО .................................................... 46 БУДЬМО ДОБРИМИ .................................110

ДОЛЯ ............................................................. 47 ДОРОГА ПІЗНАНЬ ....................................111

ЖИТТЯ ......................................................... 48 ДУХОВНА КРАСА .....................................122

ЧЕСНИЙ ....................................................... 49 ЦІЛИТЕЛЬ ..................................................123

НЕ БИЙ ......................................................... 50 ЛІТНЯ НІЧ ..................................................125

РУХ – ДУХ .................................................... 52 МІРКУВАННЯ ............................................127

ЗНАЄ ............................................................. 53 СПОВІДЬ .....................................................129

ТРЕТЯ ............................................................ 55 ПОСЛАННЯ ................................................129

ВІЙНА ........................................................... 55 ДЖЕРЕЛО ДУМОК ....................................132

ПОВНОТА ЛЮБИТЬ ТИШУ .................... 57 СУТЬ ЛЮДСЬКА ........................................133

БІДА .............................................................. 58 ДЯКУЮ ........................................................140

СУТЬ КАЯТТЯ .............................................. 59 СУМУЮ .......................................................141

ПЕКЛО, А ЧИ РАЙ ..................................... 60 З ДОБРОТИ .................................................143

НЕ РАЗ .......................................................... 63 ГЕНИ. ДУША. СВІТ ....................................144

РОЗДУМИ ..................................................... 63 ДІЇ НАШІ .....................................................145

ЧОГО?, ЧОГО? .............................................. 64 САМІСТЬ. УСАМІТНЕННЯ .....................145

БЛАГОДАТЬ ................................................ 68 ЖДЕ ..............................................................146

ВОЛЯ ............................................................. 69 ЗНАВЦІ ........................................................146

ДОБРОТА...................................................... 70 ПЛАЧ............................................................148

ГОРИЗОНТ ................................................... 71 БІЛЬ МОЯ ....................................................151

МИ ТАКІ ....................................................... 72 ПІЗНАННЯ СВІТУ .....................................153

ЗЦІЛЕННЯ ................................................... 72

159

Літературно-художнє видання

Сергій Миколин

ПІЗНАЙ СЕБЕ

Видання пізнавально-філософського спрямування

Технічний редактор:

Олег Борилюк-Міськов

Підп. до др. 8.04.2023.

Формат 64х80 1/ .

8

Папір офсет.

Друк цифр.

Гарнітура Mysl.

Ум. др. арк. 18,6.

Обл. вид. арк. 18,6.

Тираж 30 прим.

Видавець Олег Зень

Свідоцтво суб’єкта видавничої

справи РВ № 26 від 6 квітня 2004 р.

пр. Кн. Романа, 9/24, м. Рівне, 33022;

068 025 067 4; olegzen@ukr.net;

olegzen1961@gmail.com

Друк: ФОП А. Брегін

вул. Біла, 53, г-2, м. Рівне, 33009;

098 47 60 097